## 28. duben 2023

## Sv. Ludvíka Marie Grigniona z Montfortu, kněze
nezávazná památka

Svatý Ludvík z Montfortu, celým jménem Ludvík Maria Grignon de Montfort, se narodil 31. ledna 1673 ve francouzské obci Montfort-sur-Meu, pocházel z početné rodiny a ve 12 letech vstoupil na jezuitskou kolej. Během těchto studií pocítil Ludvík povolání ke kněžství a zatoužil kázat evangelium mezi chudými. Zde se začala projevovat i jeho mariánská úcta. Na kněžství se připravoval v pařížském semináři u Saint-Sulpice, na Sorbonně studoval teologii a během studií se seznámil s nejvýznamnějšími díly o spiritualitě a její úloze v životě křesťana. Po vysvěcení na kněze v červnu 1700 byl poslán do Nantes a po setkání s papežem Klementem XI. se stává misionářem ve Francii. Vstoupil do třetího řádu svatého Dominika a kromě šíření modlitby růžence žádal také o svolení zakládat růžencová bratrstva. V Poitiers se setkal s blahoslavenou Marií Louisou Trichet, což byl začátek její dlouholeté služby chudým. Ludvík vykonal v západní Francii na 200 misií a exercicií a jeho pověst jako velkého misionáře a kazatele rostla. Následkem vyčerpání ve svých 43 letech vážně onemocněl. V dubnu 1716 přišel na svou poslední misii do Saint-Laurent-sur-Sèvre, kde 28. dubna téhož roku zemřel. Papež Lev XIII jej v roce 1888 beatifikoval a svatořečen byl 27. července 1947 papežem Piem XII. Jeho životním heslem bylo: Bůh sám. Proslavil se svoji horlivou mariánskou úctou a svými spisy významně přispěl k rozvoji katolické mariologie.

Nešpory

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

U Beránkovy hostiny

oděni rouchy bílými,

když Rudým mořem přešli jsme,

vladaři Kristu zpívejme.

Když jeho tělem posvátným,

na kříži obětovaným,

se sytíme a pijeme

jeho krev, v Bohu žijeme.

Chráněni tímto pokrmem

před smrtonosným andělem,

svrhli jsme z beder kruté jho

tyrana bezohledného.

Kristus je naší paschou teď,

on sám se vydal za oběť

a místo přesnic našim rtům

své tělo dává za pokrm.

Tys, nejčistější Oběti,

zlomila vládu podsvětí.

Z otroctví lid je vykoupen,

odměna žití kyne všem.

Hle, Kristus, když vstal ze hrobu,

jde z pekel v slavném průvodu,

a brány nebes otevřev,

vládce tmy vleče v okovech.

Buď věčně, Kriste, věrným svým

plesáním velikonočním.

Nás, milostí tvou vzkříšené,

vem k oslavě své vítězné.

Ježíši, každý tvor tě chval,

že vítězně jsi z hrobu vstal,

i Otce, Ducha milosti

ať věčně všechno tvorstvo ctí. Amen.

Nebo:

Náš Pane, tys ten věčný král

a Syn, jenž trůní s Otcem svým,

Adama stvořils, by se stal

obrazu tvému podobným.

Když podvedl ho zrádnou lstí

ďábel, sok rodu lidského,

ty z čisté Panny přijal jsi

tvar i jho těla našeho.

Abys nás s Bohem usmířil,

jsi, Spasiteli, v těle žil,

abys nám mohl vodou křtu

smýt hřích a vrátit čistotu.

Ty z lásky k nám jsi vystoupil

na dřevo kříže potupné

a krví svou jsi zaplatil

za naši spásu výkupné.

Tys byl po zmrtvýchvstání svém

Otcovou slávou odměněn,

teď i my vírou žijeme,

že s tebou z mrtvých vstaneme.

Buď věčně, Kriste, věrným svým

plesáním velikonočním.

Nás, milostí tvou vzkříšené,

vem k oslavě své vítězné.

Ježíši, každý tvor tě chval,

že vítězně jsi z hrobu vstal,

i Otce, Ducha milosti

ať věčně všechno tvorstvo ctí. Amen.

Nebo:

JEDEN z nás mnoha

prošel napříč všemi proudy pomíjení

a změnil směr pole, v němž každý pomíjí.

Ojedinělá velikost

v osnově celého stvoření,

neopakovatelná.

Ten Přechod se jmenuje PASCHA –

mystérium:

běželi napřed do jeskyně,

kde chovali zvířata

jako v chlévě – a zdaleka

se sbíhali za hvězdou,

potom zas běželi k hrobu,

který se ukázal být prázdný

a naplněný světlem,

a nakonec kráčeli strmě vzhůru

z údolí od potoka Cedron

na kopec nad městem, kde Ho zabili.

– Všechny články řetězu vlastní smrti

(údolí, potok, úbočí, kopec

a konečně to místo) rozdělil –

a neodsouvá jen náhrobní kámen,

nýbrž celou tu zemi,

tím, že znemožňuje pole pomíjení,

ač se proud vody v potoce Cedron

nadále řítí dolů,

ač proud krve v lidském těle nadále míří

k smrti.

Dal v nich počátek místu narození

a místo života odhalil v každém člověku,

života, který přerůstá proud pomíjení,

života, který přerůstá smrt.

Nebo:

Ó šťastná noc a šťastný den

a hojné rozkoše pramen!

Ach, jak obveselujete

a k plesání vzbuzujete!

Aleluja!

Vidím, vidím, co se děje,

vykoupený svět se směje,

po temnotě slunce vyšlo,

všechno dobré s ním k nám přišlo.

Aleluja!

Krátká bolest, dlouhá radost,

krátký půst a dlouhá slavnost,

právě tak je Veliká noc,

šťastná, slavná, radostná noc.

Aleluja!

ŽALMY

1. ant. Já jsem Hospodin, tvůj spasitel a vykupitel, aleluja.

Žalm 135 (134)
Bůh je Pán světa a dobrodinec svého lidu
Vy jste rod vyvolený ... abyste rozhlašovali, jak veliké věci vykonal ten, který vás povolal ze tmy ke svému podivuhodnému světlu. (Srov. 1 Petr 2,9)
I (1-12)

Chvalte jméno Hospodinovo; *

chvalte, Hospodinovi služebníci,

kteří sloužíte v Hospodinově domě, *

v nádvořích domu našeho Boha.

Chvalte Hospodina, protože dobrý je Hospodin, *

opěvujte jeho jméno, protože je sladké.

Neboť Hospodin si vyvolil Jakuba, *

Izraele za svůj majetek.

Vždyť já vím: velký je Hospodin *

a náš Pán je nade všemi bohy.

Cokoli chce Hospodin, činí na nebi i na zemi, *

v moři i ve všech hlubinách vod.

Přivádí mraky od končin země, †

blesky vyvolává déšť, *

ze svých komor vyvádí větry.

Pobil egyptské prvorozence, *

lidi i dobytek.

Seslal divy a zázraky uprostřed tebe, Egypte, *

na faraona a (na) všechny jeho služebníky.

Potřel mnohé národy *

a zabil mocné krále:

Sichona, krále amoritského, Oga, krále bašanského, *

a všechny krále kananejské.

Jejich zemi dal do majetku, *

do majetku Izraeli, svému lidu.

Ant. Já jsem Hospodin, tvůj spasitel a vykupitel, aleluja.

2. ant. Požehnané království našeho otce Davida, které přichází, aleluja.

II (13-21)

Hospodine, tvé jméno trvá navěky, *

Hospodine, tvá památka od pokolení do pokolení.

Neboť Hospodin brání svůj národ *

a smilovává se nad svými služebníky.

Modly pohanů jsou stříbro a zlato, *

díla lidských rukou.

Mají ústa, ale nemluví, *

mají oči, ale nevidí.

Mají uši, ale neslyší, *

a není dechu v jejich ústech.

Jim jsou podobni ti, kdo je zhotovují, *

každý, kdo v ně doufá.

Dome Izraelův, velebte Hospodina, *

dome Árónův, velebte Hospodina,

dome Leviho, velebte Hospodina, *

vy, kteří se bojíte Hospodina, velebte Hospodina!

Buď veleben Hospodin ze Siónu, *

on přebývá v Jeruzalémě.

Ant. Požehnané království našeho otce Davida, které přichází, aleluja.

3. ant. Chci zpívat Hospodinu, neboť je velmi vznešený, aleluja.

Kantikum
Projev úcty a klanění

Zj 15,3-4

Veliké a podivuhodné jsou tvé skutky, *

Pane, Bože vševládný!

Spravedlivé a spolehlivé jsou tvé cesty, *

králi národů!

Kdo by nevzdával, Pane, úctu a slávu tvému jménu? *

Vždyť ty jediný jsi svatý!

Všechny národy přijdou a budou se před tebou klanět, *

neboť se ukázalo, že tvá rozhodnutí jsou spravedlivá.

Ant. Chci zpívat Hospodinu, neboť je velmi vznešený, aleluja.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Žid 5,8-10

Kristus, ačkoli byl Syn Boží, naučil se svým utrpením poslušnosti. Když tak dokonal své dílo, stal se příčinou věčné spásy pro ty, kteří ho poslouchají. Byl od Boha prohlášen veleknězem podle řádu Melchizedechova.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

Pán se ukázal svým učedníkům. * Aleluja, aleluja. Pán.

Viděli ho a radovali se. * Aleluja, aleluja. Sláva Otci. Pán.

KANTIKUM PANNY MARIE

Antifona ke kantiku Panny Marie: Ukřižovaný vstal z mrtvých a vykoupil nás, aleluja.

PROSBY

Velebme Krista, neboť on je naše cesta, pravda a život, a volejme:

Synu Boha živého, žehnej svému lidu.

Kriste, prosíme tě za všechny služebníky tvé církve,

ať i je posiluje chléb života, jejž rozdělují ostatním.

Prosíme tě za všechen křesťanský lid, aby žil způsobem hodným toho povolání, kterého se mu dostalo,

a zachovával jednotu smýšlení v pokojném soužití.

Prosíme tě za ty, kteří vládnou: ať se řídí spravedlností a milosrdenstvím,

aby všechny národy žily ve svornosti a míru.

Prosíme tě za naše zemřelé a svěřujeme je tvé lásce,

abychom tě mohli s nimi velebit ve společenství svatých.

Otče náš.

MODLITBA

Bože, věčná moudrosti, tys učinil svatého kněze Ludvíka Marii vynikajícím svědkem a učitelem úplného odevzdání se Kristu, tvému Synu, prostřednictvím jeho svaté Matky; veď i nás touto duchovní cestou, abychom ve světě šířili tvé království. Prosíme o to skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky