## 22. červen 2023

## Čtvrtek, mezidobí, 11. týden
3. týden žaltáře

Modlitba v poledne

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Jsi mocný Vládce, věrný Bůh,

sám stanovíš všech věcí řád:

smí slunce vzejít z ranních mlh

a za poledne žhavě hřát.

Ztlum nebratrských různic žár,

zchlaď žhoucí krve temný vír,

ztiš stálý hmoty s duchem svár,

dej zdraví tělu, srdci mír.

To uděl, Otče přesvatý,

se Synem stejné podstaty,

jenž s Duchem, který těší nás,

nad světem vládneš v každý čas. Amen.

Nebo:

Je to On

v tichosti vánku poledního

je u nás, abychom také ztichli

před tváří Ženicha, který přichází

a jestliže k národům a k světu

hovoří jako oheň a jako kladivo

rozrážející skálu

u tebe jen klepe s prosbou za

prominutí, že vyrušuje

stojí za dveřmi a klepe neodbytně

a hned se omlouvá …

Z jeho kostelů rostou domy

Z jeho tajemství roste věda

Z jeho poslušnosti svoboda

Z jeho jediných rukou zadarmo dávajících

z jeho žehnajících rukou probodených

jediná opravdová,

jediná skutečná vláda nad světem.

Nebo:

Teď Pánu chvály vzdávejme,

z hloubi své duše plamenné,

vždyť k polednímu blízký čas

k modlitbě volá všechny nás.

V něm nabízena věrným jest

té pravé spásy sláva, čest,

oběť Beránka čistého

teď na kříž povýšeného.

Ona paprsky skvoucími

i polední žár zastíní,

tou Boží září blaživou

proniknout chceme duši svou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALMY

1. ant. Pomoz mi, Hospodine, a budu zachráněn.

Žalm 119 (118), 113-120
XV (Samech)

Nenávidím nestálé lidi, *

miluji však tvůj zákon.

Jsi má ochrana a můj štít, *

důvěřuji tvému slovu.

Odstupte ode mě, zločinci, *

zachovám předpisy svého Boha.

Podporuj mě podle svého slibu, abych byl živ, *

mou naději nezklam!

Pomoz mi, a budu zachráněn, *

tvé příkazy budu mít stále na očích.

Pohrdáš všemi, kdo odstupují od tvých příkazů, *

neboť jejich myšlení je lživé.

Za strusku pokládáš všechny bezbožníky země, *

proto miluji tvá přikázání.

Strachem před tebou se děsí mé tělo *

a bojím se tvých rozhodnutí.

Ant. Pomoz mi, Hospodine, a budu zachráněn.

2. ant. Pomoz nám, Bože, náš spasiteli, a odpusť nám hříchy.

Žalm 79 (78), 1-5.8-11.13
Nářek nad Jeruzalémem
Kéž bys poznalo i ty, co vede k pokoji! (Lk 19,42)

Bože, pohané vtrhli do tvého dědictví, †

poskvrnili tvůj svatý chrám, *

Jeruzalém proměnili v trosky.

Dali mrtvoly tvých služebníků za pokrm nebeskému ptactvu, *

těla tvých zbožných divoké zvěři.

Jejich krev vylévali jako vodu kolem Jeruzaléma, *

nebylo, kdo by je pohřbil.

Jsme vydáni pohaně svých sousedů, *

na potupu a výsměch svému okolí.

Jak dlouho, Hospodine? †

Budeš se stále hněvat? *

Bude planout tvé rozhorlení jak oheň?

Nepřipomínej nám viny předků, †

tvé milosrdenství ať nám pospíchá vstříc, *

vždyť jsme tak zbědovaní!

Pomoz nám, Bože, náš spasiteli, pro slávu svého jména, *

vysvoboď nás a odpusť nám hříchy pro své jméno.

Proč mají říkat pohané: *

„Kdepak je ten jejich Bůh?“

Ať se ukáže na pohanech – před našima očima – *

pomsta za vylitou krev tvých služebníků.

Ať k tobě přijde vzdychání zajatých, *

mocí svého ramene nech naživu odsouzené na smrt.

My však, tvůj lid a ovce tvé pastvy, †

budem tě chválit navěky, *

po všechna pokolení budem vypravovat o tvé slávě.

Ant. Pomoz nám, Bože, náš spasiteli, a odpusť nám hříchy.

3. ant. Bože zástupů, shlédni z nebe a pečuj o tuto révu.

Žalm 80 (79)
Obnova Boží vinice
Přijď, Pane Ježíši! (Zj 22,20)

Slyš, Izraelův pastýři, *

který vodíš Josefa jak ovce.

Skvěj se září, ty, který trůníš nad cheruby, *

před Efraimem, Benjamínem a Manassem,

probuď svou sílu *

a přijď nás zachránit!

Bože, obnov nás, *

rozjasni svou tvář, a budeme spaseni.

Bože zástupů, jak dlouho budeš dýmat hněvem, *

když se modlí tvůj lid?

Nasytils jej chlebem slz *

a slzami jsi ho napojil vrchovatě.

Dopouštíš, že se kvůli nám sousedé sváří *

a naši nepřátelé se nám posmívají.

Bože zástupů, obnov nás, *

rozjasni svou tvář, a budeme spaseni.

Révu z Egypta jsi přenesl, *

vyhnals pohany a zasadils ji.

Připravils pro ni půdu, *

zapustila kořeny a naplnila zemi.

Přikryly se hory jejím stínem *

a jejím větvovím Boží cedry.

Vyhnala své ratolesti až k moři *

a své úponky až k Řece.

Proč jsi dal strhnout její ohradu? *

Všichni ji obírají, kdo chodí kolem.

Pustoší ji kanec z lesa *

a polní zvěř ji spásá.

Bože zástupů, vrať se, *

shlédni z nebe a podívej se, pečuj o tuto révu!

Ochraňuj, co tvá pravice zasadila, *

výhonek, který sis vypěstoval!

Kdo ji sežehli ohněm a posekali, *

ať zhynou hrozbou tvé tváře!

Ať je tvá ruka nad mužem po tvé pravici, *

nad člověkem, kterého sis vychoval.

Už od tebe neustoupíme, *

zachovej nás naživu, a budeme velebit tvé jméno.

Hospodine, Bože zástupů, obnov nás, *

rozjasni svou tvář, a budeme spaseni.

Ant. Bože zástupů, shlédni z nebe a pečuj o tuto révu.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Dt 4,7

Kde je tak velký národ, jemuž by byli bohové tak blízko, jako je Hospodin, náš Bůh, kdykoli ho vzýváme.

Blízko je Hospodin všem, kdo ho vzývají,

slyší jejich volání.

Modleme se.

Všemohoucí, věčný Bože, ty jsi slunce našeho života zahánějící každou temnotu; osvěcuj nás svým jasným světlem, abychom nechodili ve tmách, ale s velkodušnou věrností kráčeli po cestě tvých přikázání. Prosíme o to skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky