## 2. listopad 2023

## VZPOMÍNKA NA VŠECHNY VĚRNÉ ZEMŘELÉ

Modlitba za zemřelé patří k nejstarší křesťanské tradici. Vzpomínka na mrtvé se koná při každém slavení eucharistie. Východní i západní liturgie věnuje určitý den zvláštní vzpomínce na všechny zemřelé. Po stanovení slavnosti Všech svatých na 1. listopad začíná se na Západě tato výroční vzpomínka na všechny věrné zemřelé slavit v následující den. Její slavení zavedl sv. Odilo, benediktinský opat z Cluny (998), a brzy se rozšířilo i mimo benediktinské kláštery; od 14. století i v Římě. V Aragonii začali kněží slavit v ten den tři mše svaté za zemřelé; papež Benedikt XIV. tento zvyk potvrdil (1748) a rozšířil pro všechny kněze ve Španělsku, Portugalsku a Latinské Americe; v roce 1915 bylo toto dovolení rozšířeno pro celou církev.
Připadne-li 2. listopad na neděli, slaví se mše ze Vzpomínky na všechny věrné zemřelé, ale texty pro denní modlitbu církve jsou z neděle – texty za zemřelé se vynechávají. Při ranních chválách a nešporách, slaví-li se za účasti lidu, se však může použít textů za zemřelé.

Modlitba v poledne

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Shodil jsem těžké, nepotřebné břímě,

můj drahý Pane, zanechal jsem svět

a jako křehký člun se vracím zpět

z bouřlivých vod k tvé tiché zátočině.

Trny a hřeby, vbité do tvých dlaní,

s tvou tváří, jež se dobrotivě skví,

slibují duši, jaté lítostí,

že přec jen dojde spásy za pokání.

Až pohlédneš svým svatým zrakem na mě,

nesuď mě přísně, nezvedni své rámě,

abys mne ztrestal za mou minulost.

Svou krví jen ty viny ze mne sejmi

a čím jsem starší, tím víc odpouštěj mi

a tím mě dříve vezmi na milost.

Nebo:

Má bědná duše, jádro hříšné hlíny,

ve vleku vzpurných sil, jež v tobě vrou,

proč uvnitř živoříš v kališti špíny

a vnějšek líčíš pestrou nádherou?

Shoď drahé cetky, doba se ti krátí,

pustne ti palác, budeš odstrojen.

Až červi zdědí jej, co budou žráti?

Tvou důstojnost? Či mrtvé tělo jen?

Má duše, žij na úkor sluhy těla,

nech bolest prodloužit tvých statků věk,

kup věčnost cenou dnů, jež’s protrpěla,

bohatá uvnitř, chudá navenek.

Tak zdrtíš smrt, čím sama lidi drtí,

a je-li mrtva smrt, víc neusmrtí.

Nebo:

Až budu umírat, o to tě prosím, Matko Boží,

Ty sama zhasni červenou lampu srdce mého …

Kriste Ježíši, světlo naše věčné,

zapřísahám tě pro tvé hořké umučení,

až mi dohořívati bude světlo denní,

převeď mě přes propasti smrti nebezpečné

a Srdce Tvoje jako měsíc v úplňku

a jako Hostie bílá

osvítiž krajinu přechodu mého

z tohoto času do věčnosti.

Nebo:

Smiluj se nad nimi, Pane,

a buď jim milostiv,

ať nikdo z nich nezůstane

vzdálen tvých svěžích niv.

Jsi láska, proto se slituj,

ty, který důvod znáš,

proč někdy přeslechli tvůj

tichý a zvoucí hlas.

Jsou to tvé děti, Pane,

procházels pro ně svět

a všechny zatoulané

na srdci nosil zpět.

Přiviň je k srdci znova!

To jedno dopřej mi,

pro klečící má slova

mé mrtvé obejmi!

ŽALMY

Ant. Uzdrav mě, Hospodine, zhřešil jsem proti tobě.

Žalm 123 (122)
Bůh je naděje svého lidu
Dva slepci ... začali křičet: „Pane, smiluj se nad námi, synu Davidův!“ (Mt 20,30)

Zvedám své oči k tobě, *

který trůníš na nebi.

Hle, jako oči služebníků hledí *

na ruce svých pánů,

jako oči služebnice hledí *

na ruce své paní,

tak hledí naše oči na Hospodina, našeho Boha, *

dokud se nad námi nesmiluje.

Smiluj se nad námi, Hospodine, smiluj se nad námi, *

neboť jsme přesyceni pohanou.

Přesycena je naše duše *

výsměchem boháčů, pohanou pyšných.

Žalm 124 (123)
Naše pomoc je ve jménu Páně
Pán řekl Pavlovi: „Neboj se ... protože já jsem s tebou.“ (Sk 18,9.10)

Kdyby Hospodin nebyl s námi *

– ať to vyzná Izrael –

kdyby Hospodin nebyl s námi, *

když se na nás obořili lidé,

zaživa by nás pohltili, *

když jejich hněv vzplál proti nám.

Voda by nás byla zatopila, †

příval by se byl převalil přes nás, *

přes nás by se převalily rozbouřené vody.

Veleben buď Hospodin, že nás nevydal *

za kořist jejich zubům!

Naše duše vyvázla jako pták *

z ptáčníkovy léčky;

léčka se přetrhla, *

a my jsme volní.

Naše pomoc je ve jménu Hospodina, *

který učinil nebe a zemi.

Žalm 125 (124)
Bůh chrání svůj lid
Pokoj a milosrdenství přijde na pravé Boží Izraelity. (Gal 6,16)

Kdo doufají v Hospodina, jsou jako hora Sión, *

která nekolísá, trvá navěky.

Jeruzalém obklopují hory: †

tak je Hospodin kolem svého lidu *

nyní i navěky.

Neboť nezůstane žezlo bezbožníků *

nad údělem spravedlivých,

aby spravedliví nevztáhli *

své ruce po nepravosti.

Dobrým, Hospodine, popřej dobro, *

i těm, kdo jsou upřímní v srdci.

Ty však, kteří uhýbají na své křivé cesty, †

odstraň se zločinci, Hospodine! *

Pokoj buď s Izraelem!

Ant. Uzdrav mě, Hospodine, zhřešil jsem proti tobě.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Mdr 1,13-14a.15

Bůh neudělal smrt a nelibuje si, když hynou živí. Ale všechno stvořil, aby to bylo. Spravedlnost smrti nepodléhá.

Nebudu se bát ani v temnotě a v stínu smrti,

vždyť ty, Bože, jsi se mnou.

Modleme se.

Všemohoucí Bože, vyslyš naše prosby za naše zemřelé bratry a sestry a posilni naši naději, že jako tvůj Syn vstal z mrtvých, vstaneme k novému životu i my a že se u tebe znovu shledáme. Skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky