## 29. červen 2023

## SV. PETRA A PAVLA, APOŠTOLŮ,
HLAVNÍCH PATRONŮ BRNĚNSKÉ DIECÉZE
slavnost

Petr pocházel z Betsaidy a jako jeho bratr Ondřej byl rybářem (Jan 1,44; Mk 1,16) Jmenoval se Šimon, syn Janův, a jméno Kéfas, to je v překladu Petr (Skála), dostal od Krista (Jan 1,42; Mt 16,18). Byl ženatý a bydlel v Kafarnau (Mk 1,21.29-30; srov. 1 Kor 9,5). Spolu s Jakubem a Janem byl svědkem vzkříšení dcery Jairovy, Ježíšova proměnění i úzkosti v Getsemanské zahradě (Mk 5,37; 9,2; 14,23). Přes svůj slib věrnosti Krista třikrát zapřel (Mk 14,29-31.66-72), ale Ježíš i po svém vzkříšení potvrdil, že mu svěřuje vedení své církve (Jan 21,15-19; srov. Mt 16,16-19; Lk 22,31-32). Po Ježíšově nanebevstoupení převzal vedení jeho učedníků (Sk 1,15-26) a po seslání Ducha Svatého první veřejně promluvil k celému shromáždění (Sk 2,14-40). Navštívil první křesťanské obce a přijal první pohany do církve (Sk 8,14-25; 9,32 – 10,48). Nějaký čas působil v Antiochii (srov. Gal 2,11) a nakonec v Římě, kde také byl podle starého podání v době císaře Nerona (64-67) ukřižován hlavou dolů.
Pavel pocházel ze židovské rodiny (Řím 11,1; Flp 3,5), která se usadila v Tarsu a získala tam římské občanství (Sk 31,39; 22,3.28). Jeho židovské jméno bylo Šavel (Sk 9,11), druhé jméno Pavel se poprvé objevuje až při jeho druhé apoštolské cestě (Sk 13,9). Byl žákem slavného rabína Gamaliela a sám se projevoval jako horlivý farizeus (Sk 22,3; 23,6; Flp 3,5-6). U bran Damašku se z pronásledovatele stal hlasatelem Kristova učení (Sk 9,1-22; 22,5-21). Na svých apoštolských cestách založil velký počet křesťanských obcí ve východním Středomoří. Byl sťat mečem v Římě (64-67).
Dnešní den se slaví jako jejich společný svátek už od poloviny 3. století.

Modlitba v poledne

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Jsi mocný Vládce, věrný Bůh,

sám stanovíš všech věcí řád:

smí slunce vzejít z ranních mlh

a za poledne žhavě hřát.

Ztlum nebratrských různic žár,

zchlaď žhoucí krve temný vír,

ztiš stálý hmoty s duchem svár,

dej zdraví tělu, srdci mír.

To uděl, Otče přesvatý,

se Synem stejné podstaty,

jenž s Duchem, který těší nás,

nad světem vládneš v každý čas. Amen.

Nebo:

Je to On

v tichosti vánku poledního

je u nás, abychom také ztichli

před tváří Ženicha, který přichází

a jestliže k národům a k světu

hovoří jako oheň a jako kladivo

rozrážející skálu

u tebe jen klepe s prosbou za

prominutí, že vyrušuje

stojí za dveřmi a klepe neodbytně

a hned se omlouvá …

Z jeho kostelů rostou domy

Z jeho tajemství roste věda

Z jeho poslušnosti svoboda

Z jeho jediných rukou zadarmo dávajících

z jeho žehnajících rukou probodených

jediná opravdová,

jediná skutečná vláda nad světem.

Nebo:

Teď Pánu chvály vzdávejme,

z hloubi své duše plamenné,

vždyť k polednímu blízký čas

k modlitbě volá všechny nás.

V něm nabízena věrným jest

té pravé spásy sláva, čest,

oběť Beránka čistého

teď na kříž povýšeného.

Ona paprsky skvoucími

i polední žár zastíní,

tou Boží září blaživou

proniknout chceme duši svou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALMY

Ant. Když bylo kolem poledne, vystoupil Petr na střechu, aby se modlil.

Žalm 123 (122)
Bůh je naděje svého lidu
Dva slepci ... začali křičet: „Pane, smiluj se nad námi, synu Davidův!“ (Mt 20,30)

Zvedám své oči k tobě, *

který trůníš na nebi.

Hle, jako oči služebníků hledí *

na ruce svých pánů,

jako oči služebnice hledí *

na ruce své paní,

tak hledí naše oči na Hospodina, našeho Boha, *

dokud se nad námi nesmiluje.

Smiluj se nad námi, Hospodine, smiluj se nad námi, *

neboť jsme přesyceni pohanou.

Přesycena je naše duše *

výsměchem boháčů, pohanou pyšných.

Žalm 124 (123)
Naše pomoc je ve jménu Páně
Pán řekl Pavlovi: „Neboj se ... protože já jsem s tebou.“ (Sk 18,9.10)

Kdyby Hospodin nebyl s námi *

– ať to vyzná Izrael –

kdyby Hospodin nebyl s námi, *

když se na nás obořili lidé,

zaživa by nás pohltili, *

když jejich hněv vzplál proti nám.

Voda by nás byla zatopila, †

příval by se byl převalil přes nás, *

přes nás by se převalily rozbouřené vody.

Veleben buď Hospodin, že nás nevydal *

za kořist jejich zubům!

Naše duše vyvázla jako pták *

z ptáčníkovy léčky;

léčka se přetrhla, *

a my jsme volní.

Naše pomoc je ve jménu Hospodina, *

který učinil nebe a zemi.

Žalm 125 (124)
Bůh chrání svůj lid
Pokoj a milosrdenství přijde na pravé Boží Izraelity. (Gal 6,16)

Kdo doufají v Hospodina, jsou jako hora Sión, *

která nekolísá, trvá navěky.

Jeruzalém obklopují hory: †

tak je Hospodin kolem svého lidu *

nyní i navěky.

Neboť nezůstane žezlo bezbožníků *

nad údělem spravedlivých,

aby spravedliví nevztáhli *

své ruce po nepravosti.

Dobrým, Hospodine, popřej dobro, *

i těm, kdo jsou upřímní v srdci.

Ty však, kteří uhýbají na své křivé cesty, †

odstraň se zločinci, Hospodine! *

Pokoj buď s Izraelem!

Ant. Když bylo kolem poledne, vystoupil Petr na střechu, aby se modlil.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Gal 1,15-16a.17b-18a

Bůh si mě už v lůně mé matky vybral a svou milostí povolal a rozhodl, že mi zjeví svého Syna, abych o něm kázal radostnou zvěst pohanům. Odešel jsem do Arábie a pak se zase znova vrátil do Damašku. Za tři roky potom jsem se odebral do Jeruzaléma, abych z vlastní zkušenosti poznal Petra.

Věřili tomu, co Bůh zjevil,

a zachovávali jeho přikázání.

Modleme se.

Bože, ty naplňuješ svatou radostí svůj lid, shromážděný v dnešní slavný den tvých svatých apoštolů Petra a Pavla; dej, ať se ve všem držíme jejich nauky, protože s nimi je spjat počátek života tvé církve. Skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky