## 20. květen 2023

## Sv. Bernardina Sienského, kněze
nezávazná památka

Narodil se roku 1380 v Massa Marittima u Sieny ve střední Itálii. Po studiích církevního práva a po uzdravení z nemoci, kterou byl postižen při ošetřování nemocných morem (1400), vstoupil do františkánského řádu (1402). Stal se knězem (1404), vynikajícím lidovým kazatelem a šiřitelem úcty k Jménu Ježíš. Nemluvil o pohromách zvěstujících konec světa, jak bylo tehdy zvykem, nýbrž o Ježíši Kristu a jeho božské lásce. Několikrát byl nařčen z bludařství, ale pokaždé byla uznána jeho nevina. Jako řádový představený (1438 – 1442) se účastnil všeobecného sněmu ve Florencii. Zemřel 20. V. 1444 v Aquile a už v roce 1450 byl prohlášen za svatého.

Ranní chvály

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Prosbami lidstva vyprošen

nám zasvitl už jasný den,

kdy naděje všech, Kristus Pán

se vznesl k nebes výšinám.

Zář těla oslaveného

zjednává jeho Otci čest

v triumfu z boje velkého,

v němž tyran světa smeten jest.

Vznáší se s mrakem zářivým,

nechává naděj věrným svým,

otvírá všemu stvoření

ráj prarodiči zavřený.

Toť naše radost zajisté,

že on, Syn Panny přečisté,

po kříži, krutém mučení

teď trůnit spolu s Otcem smí.

A proto díky vzdejme mu,

Původci spásy vzácnému,

že naše těla uvede

v svá jasná sídla do nebe.

Kriste, jenž vcházíš do nebes,

nám srdce obrať k sobě dnes

a svého Ducha s Otcem svým

nám z nebe sešli ubohým. Amen.

Nebo:

Denně v tom pozdviženém čase

Pán přicházel a mizel zase

jak vlny vůní z jarních lích,

jak stíny oblaků, jež plynou,

jak deště v máji nad krajinou,

jak příboj nocí měsíčních.

Vedl je, učil po šest neděl.

Když se jim všecek vypověděl

v odpečetěných tajemstvích,

za město vyvedl své stádce.

Dal požehnání jim i matce

a potom – k nebi ruce zdvih.

A pak – ó, blesk, ó, oslnění!

To hudba hřmí, to zpívá hřmění,

to zem se bortí v základech?

Nelze vám, syna mého děti,

na jeho krásu pohleděti,

před níž i nebe tají dech!

ŽALMY

1. ant. Působíš mi radost, Hospodine, z díla tvých rukou se veselím, aleluja.

Žalm 92 (91)
Chvála Boha stvořitele
Vzdává se chvála za to, co učinil jednorozený Syn Boží. (Sv. Atanáš)

Dobré je chválit Hospodina, *

opěvovat tvé jméno, Svrchovaný!

Zrána hlásat tvé milosrdenství *

a za noci tvou věrnost

na desetistrunné harfě a lyře, *

písní s doprovodem citery.

Neboť mi působíš radost, Hospodine, svými činy, *

z díla tvých rukou se veselím.

Jak velkolepá jsou tvá díla, Hospodine, *

jak hluboké tvé myšlenky!

Pošetilý člověk to nechápe, *

nerozumný nemá pro to smyslu.

I když bezbožníci raší jako tráva, *

i když kvetou všichni zlosynové,

jsou určeni pro věčnou zkázu, *

ty však jsi vznešený navěky, Hospodine!

Neboť hle, tvoji nepřátelé, Hospodine, †

hle, tvoji nepřátelé zahynou, *

rozprášeni budou všichni zlosynové.

Mně však jsi dal buvolí sílu, *

pomazals mě nejčistším olejem.

Mé oko s pohrdáním hledí na mé nepřátele, *

mé uši s radostí slyší o osudu mých protivníků.

Spravedlivý pokvete jak palma, *

poroste jak cedr na Libanonu.

Kdo jsou zasazeni v domě Hospodinově, *

pokvetou v nádvořích našeho Boha.

Ještě ve stáří budou přinášet užitek, *

zůstanou šťavnatí a svěží,

aby hlásali, jak spravedlivý je Hospodin, má skála, *

v němž není nepravosti.

Ant. Působíš mi radost, Hospodine, z díla tvých rukou se veselím, aleluja.

2. ant. Já dávám život i smrt, já zraňuji i hojím, aleluja.

Kantikum
Boží dobrodiní

Dt 32,1-12

Kolikrát jsem chtěl shromáždit tvoje děti, jako shromažďuje kvočna svoje kuřátka pod křídla. (Mt 23,37)

Slyšte, nebesa, chci mluvit, *

země, nakloň sluch k slovu mých úst!

Ať jako déšť skane mé poučení, *

ať jako rosa stéká můj výrok,

jako kapky na rostliny, *

jako krůpěj na trávu.

Hospodinovo jméno budu vzývat, *

vzdejte čest našemu Bohu!

Je Skála, dokonalá jsou jeho díla, *

neboť všechny jeho cesty jsou spravedlivé.

Bůh je věrný a bez nepravosti, *

spravedlivý a přímý.

Hřešili proti němu, nejsou už jeho, jsou to synové zvrhlí, *

pokolení zkažené a zvrácené.

Tím odplácíte Hospodinu, *

lide pošetilý a nemoudrý?

Není on tvým otcem, který tě zplodil, *

který tě stvořil a dal ti sílu?

Pamatuj na dávné dny, *

uvažuj o létech mnohých pokolení!

Ptej se svého otce, a oznámí ti, *

ptej se svých starců, a řeknou ti:

Když Nejvyšší vykazoval národům jejich sídla, *

když rozděloval syny Adamovy,

stanovil hranice národů *

podle počtu synů Izraele;

neboť Hospodinovým podílem je lid jeho, *

Jakub je dědičný jeho úděl.

Našel ho v pusté zemi, *

v místě hrůzy, kde vyjí divoká zvířata,

obklopil ho péčí a staral se o něj, *

střežil ho jako zřítelnici oka.

Jako orel bdí nad svým hnízdem, *

vznáší se nad svými mláďaty a rozprostírá své perutě,

tak ho vzal *

a nesl na svých křídlech.

Hospodin sám ho vedl, *

nebyl u něho cizí bůh.

Ant. Já dávám život i smrt, já zraňuji i hojím, aleluja.

3. ant. Bože, tys dal svému Kristu všechnu čest a slávu, aleluja.

Žalm 8
Velebnost Boží a důstojnost člověka
Všechno podřídil pod jeho nohy; a jeho dal jako svrchovanou hlavu církvi. (Ef 1,22)

Hospodine, náš Pane, †

jak podivuhodné je tvé jméno po celé zemi, *

svou velebností převýšils nebesa!

Z úst dětí a nemluvňat sis připravil slávu navzdory svým odpůrcům, *

abys umlčel pomstychtivého nepřítele.

Když se zahledím na tvá nebesa, dílo tvých prstů, *

na měsíc, na hvězdy, které jsi stvořil:

Co je člověk, že na něho myslíš, *

co je smrtelník, že se o něho staráš?

Učinils ho jen o málo menším, než jsou andělé, *

ověnčils ho ctí a slávou,

dals mu vládnout nad dílem svých rukou, *

položils mu k nohám všechno:

ovce i veškerý dobytek, *

k tomu i polní zvířata,

ptáky na nebi a ryby v moři, *

vše, co se hemží na stezkách moří.

Hospodine, náš Pane, *

jak podivuhodné je tvé jméno po celé zemi!

Ant. Bože, tys dal svému Kristu všechnu čest a slávu, aleluja.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Řím 14,7-9

Žádný z nás nežije sám sobě ani neumírá sám sobě. Neboť žijeme-li, žijeme pro Pána, umíráme-li, umíráme pro Pána. Ať tedy žijeme nebo umíráme, patříme Pánu. Vždyť právě proto Kristus umřel a vstal k životu, aby se stal Pánem nad mrtvými i nad živými.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

Pán vstal z hrobu, * Aleluja, aleluja. Pán.

On za nás umřel na kříži. * Aleluja, aleluja. Sláva Otci. Pán.

ZACHARIÁŠOVO KANTIKUM

Antifona k Zachariášovu kantiku: Amen, amen, pravím vám: O cokoli budete prosit Otce ve jménu mém, dá vám to, aleluja.

PROSBY

Chvalme a oslavujme Krista za to, že slíbil apoštolům sílu Ducha Svatého, a pokorně k němu volejme:

Sešli své světlo a svou pravdu.

Tys Slovo pravdy, moudrost Otcova a věrný obraz jeho slávy, sešli své světlo a svou pravdu,

ať dnes o tobě svědčíme slovem i skutkem před svými bratry.

Veď nás, ať vždy uvažujeme a rozjímáme o tom, co je z Ducha,

abychom neupadli do smrti, ale dosáhli života a pokoje.

Ať tvůj Duch posiluje naši slabost,

abychom se uměli správně modlit.

Naplň nás darem lásky a vědění,

abychom se mohli navzájem moudře povzbuzovat.

Otče náš.

MODLITBA

Bože, tys naplnil svatého kněze Bernardina velikou láskou a horlivostí, aby šířil úctu k svatému jménu Ježíš; pro jeho zásluhy a na jeho přímluvu naplň svou láskou i nás. Prosíme o to skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky