## 3. srpen 2023

## Čtvrtek, mezidobí, 17. týden
1. týden žaltáře

Modlitba v poledne

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Jsi mocný Vládce, věrný Bůh,

sám stanovíš všech věcí řád:

smí slunce vzejít z ranních mlh

a za poledne žhavě hřát.

Ztlum nebratrských různic žár,

zchlaď žhoucí krve temný vír,

ztiš stálý hmoty s duchem svár,

dej zdraví tělu, srdci mír.

To uděl, Otče přesvatý,

se Synem stejné podstaty,

jenž s Duchem, který těší nás,

nad světem vládneš v každý čas. Amen.

Nebo:

Je to On

v tichosti vánku poledního

je u nás, abychom také ztichli

před tváří Ženicha, který přichází

a jestliže k národům a k světu

hovoří jako oheň a jako kladivo

rozrážející skálu

u tebe jen klepe s prosbou za

prominutí, že vyrušuje

stojí za dveřmi a klepe neodbytně

a hned se omlouvá …

Z jeho kostelů rostou domy

Z jeho tajemství roste věda

Z jeho poslušnosti svoboda

Z jeho jediných rukou zadarmo dávajících

z jeho žehnajících rukou probodených

jediná opravdová,

jediná skutečná vláda nad světem.

Nebo:

Teď Pánu chvály vzdávejme,

z hloubi své duše plamenné,

vždyť k polednímu blízký čas

k modlitbě volá všechny nás.

V něm nabízena věrným jest

té pravé spásy sláva, čest,

oběť Beránka čistého

teď na kříž povýšeného.

Ona paprsky skvoucími

i polední žár zastíní,

tou Boží září blaživou

proniknout chceme duši svou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALMY

1. ant. Otevři mé oči, ať pozoruji divy tvého zákona.

Žalm 119 (118), 17-24
III (Gimel)

Prokaž dobro svému služebníku, abych byl živ *

a zachovával tvé slovo.

Otevři mé oči, *

ať pozoruji divy tvého zákona.

Jsem na zemi jenom hostem, *

neskrývej přede mnou své předpisy.

Umdlévá má duše, *

když stále dychtí po tvých rozhodnutích.

Pokáral jsi pyšné: *

zlořečení, kdo se odchylují od tvých předpisů!

Sejmi ze mě potupu a hanbu, *

neboť zachovávám tvá přikázání.

I když se knížata ve schůzce proti mně umlouvají; *

tvůj služebník rozjímá o tvých předpisech.

Vždyť tvá přikázání jsou mým potěšením, *

tvé příkazy jsou mými rádci.

Ant. Otevři mé oči, ať pozoruji divy tvého zákona.

2. ant. Veď mě ve své pravdě, Hospodine.

Žalm 25 (24)
Prosba za odpuštění a ochranu
Naděje neklame. (Řím 5,5)
I (1-14)

K tobě pozvedám svou duši, *

Hospodine, můj Bože,

v tebe důvěřuji, kéž nejsem zahanben, *

ať nade mnou nejásají moji nepřátelé.

Vždyť nikdo z těch, kdo v tebe doufají, nepadne do hanby; *

do hanby padnou ti, kdo lehkovážně ruší věrnost.

Ukaž mi své cesty, Hospodine, *

a pouč mě o svých stezkách.

Veď mě ve své pravdě a uč mě, †

neboť ty jsi Bůh, můj spasitel, *

nepřestávám v tebe důvěřovat.

Rozpomeň se, Hospodine, na své slitování, *

na své milosrdenství, které trvá věčně.

Nemysli na hříchy mého mládí, na má provinění, †

pamatuj na mě ve svém milosrdenství *

pro svou dobrotivost, Hospodine!

Hospodin je dobrý a dokonalý, *

proto ukazuje hříšníkům cestu.

Pokorné vede k správnému jednání, *

pokorné učí své cestě.

Hospodinovo jednání je jen láska a věrnost *

pro ty, kdo plní jeho smlouvu a nařízení.

Pro své jméno, Hospodine, *

odpusť mi hřích, je totiž velký!

Který muž ctí Hospodina? *

Učí ho o cestě, kterou si má zvolit.

Takový se bude těšit z blahobytu, *

jeho potomci budou vlastnit zemi.

Důvěrně se stýká Hospodin s těmi, kdo se ho bojí, *

dává jim poznat svou smlouvu.

Ant. Veď mě ve své pravdě, Hospodine.

3. ant. Obrať se ke mně a smiluj se nade mnou, vždyť já jsem tak sám a tak ubohý.

II (15-22)

Stále upírám oči na Hospodina, *

vždyť on mé nohy vysvobodí z léčky.

Obrať se ke mně a smiluj se nade mnou, *

vždyť já jsem tak sám a tak ubohý!

Ulev mi v úzkostech srdce, *

vyprosť mě z nesnází!

Popatř na mou bídu a trápení, *

odpusť mi všechny hříchy!

Pohleď na mé nepřátele, je jich mnoho, *

nevraží na mě s prudkou nenávistí.

Opatruj mou duši a zachraň mě, *

ať nejsem zahanben, že jsem se utekl k tobě.

Ať mě chrání nevina a upřímnost, *

poněvadž doufám v tebe, Hospodine!

Bože, vysvoboď Izraele *

ze všech jeho tísní.

Ant. Obrať se ke mně a smiluj se nade mnou, vždyť já jsem tak sám a tak ubohý.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Am 5,8

Ten, který stvořil Plejády i Orióna, temnoty mění v jitro a den zatmívá v noc; volá mořské vody a rozlévá je po povrchu země – jeho jméno je Hospodin.

Velebnost a vznešenost ho předcházejí,

moc a nádhera jsou v jeho svatyni.

Modleme se.

Všemohoucí, věčný Bože, ty jsi slunce našeho života zahánějící každou temnotu; osvěcuj nás svým jasným světlem, abychom nechodili ve tmách, ale s velkodušnou věrností kráčeli po cestě tvých přikázání. Prosíme o to skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky