## 4. listopad 2023

## Sv. Karla Boromejského, biskupa
památka

Narodil se 2. X. 1538 v Aroně na břehu Lago Maggiore v severní Itálii. Vystudoval práva a jeho strýc, papež Pius IV., ho pozval do Říma a jmenoval ho kardinálem (1560). Za tři roky potom přijal kněžské a biskupské svěcení. Dovedl ke šťastnému konci tridentský sněm a má velkou zásluhu o uskutečnění jeho reforem. Od roku 1560 byl administrátorem milánské arcidiecéze a v roce 1564 se stal arcibiskupem, ale pro práce na sněmu a povinnosti v papežské kurii mohl odejít do Milána teprve v roce 1565. Hned začal věnovat péči výchově kněží, svolávat synody a konat pastorační vizitace farností. Staral se o chudé a nemocné; zvláště v době moru (1576-1577) dával svou osobní statečností příklad ostatním. Zemřel 3. XI. 1584 v Miláně a byl pohřben v katedrále. Za svatého byl prohlášen v roce 1610.

Modlitba se čtením

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Pán učí: Blahoslavení

chudí duchem, v kterých není

pýcha ni žádost bohatství,

těch je nebeské království.

Blahoslavení lkající,

rozličný kříž snášející,

nechají světa marností,

budou potěšeni dosti.

Blahoslavení jsou tiší,

kteří slyšíce neslyší,

v křivdách o pomstu nestojí,

na zemi nejspíš obstojí.

Blahoslavení jsou věčně,

kdo spravedlnost srdečně

milují a lační po ní,

jistě budou nasyceni.

Jsou také blahoslavení

všichni lidé milosrdní,

neb milosrdenství dojdou,

bědám časným, věčným ujdou.

Blahoslavenství mnohého

jsou všichni srdce čistého,

neboť každý má věděti,

že budou Boha viděti.

Blahoslavení také jsou

ti, kdo sváry těžce nesou,

bližní smiřují, rovnají,

synů Božích jméno mají.

Také jsou blahoslavení,

kdo jsou pro pravdu věznění,

vyhnanství neb smrt snášejí,

ti do nebe náležejí.

Vpravdě jste blahoslavení,

jestliže by vám lidé zlí

zlořečili, trápíce vás,

a mluvili vše zlé o vás.

Radujte se z té milosti,

že je v nebeské radosti

složena hojná odplata,

která vám nebude vzata.

ŽALMY

1. ant. Hospodin učinil velké divy, jeho milosrdenství trvá na věky.

Žalm 136 (135)
Velikonoční chvalozpěv
Děkujeme ti, svatý Otče, a vyznáváme, že jsi veliký a žes všechna svá díla učinil v moudrosti a lásce. (IV. anafora)
I (1-9)

Oslavujte Hospodina, neboť je dobrý, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

Oslavujte Boha bohů, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

Oslavujte Pána pánů, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On sám učinil velké divy, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On moudře učinil nebe, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On rozprostřel na vodách zemi, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On učinil veliká světla, *

jeho milosrdenství trvá navěky:

slunce, aby vládlo ve dne, *

jeho milosrdenství trvá navěky,

měsíc a hvězdy, aby vládly v noci, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

Ant. Hospodin učinil velké divy, jeho milosrdenství trvá na věky.

2. ant. Vyvedl Izraele z Egypta, jeho milosrdenství trvá na věky.

II (10-15)

On pobil Egypťany v jejich prvorozencích, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On vyvedl Izraele z jejich středu, *

jeho milosrdenství trvá navěky,

mocnou rukou a napřaženým ramenem, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On rozdělil Rudé moře, *

jeho milosrdenství trvá navěky,

a převedl Izraele jeho středem, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On svrhl faraona s jeho vojskem do Rudého moře, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

Ant. Vyvedl Izraele z Egypta, jeho milosrdenství trvá na věky.

3. ant. On nás vysvobodil od našich protivníků, jeho milosrdenství trvá na věky.

III (16-26)

On vedl svůj národ na poušti, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On potřel veliké krále, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On zabil mocné krále, *

jeho milosrdenství trvá navěky:

Sichona, krále amoritského, *

jeho milosrdenství trvá navěky,

a Oga, krále bašanského, *

jeho milosrdenství trvá navěky,

a dal jejich zem do majetku, *

jeho milosrdenství trvá navěky,

do majetku Izraeli, svému služebníku, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On si vzpomněl na nás v našem ponížení, *

jeho milosrdenství trvá navěky,

a vysvobodil nás od našich protivníků, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

On dává pokrm každému tvoru, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

Oslavujte Boha nebes, *

jeho milosrdenství trvá navěky.

Ant. On nás vysvobodil od našich protivníků, jeho milosrdenství trvá na věky.

Ukaž mi své cesty, Hospodine,

pouč mě o svých stezkách.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy Moudrosti

11,20d – 12,2.11b-19

Boží slitování a trpělivost

Pane, ty jsi vše uspořádal s mírou, počtem a vahou.

Ty vždy můžeš uplatňovat svou velkolepou moc;

kdo se může protivit síle tvého ramene?

Celý svět je před tebou jako prášek na vahách,

jako kapka rosy, která zrána padá na zem.

Ty však máš slitování se vším, protože můžeš všechno,

a jsi shovívavý k hříchům lidí, aby dělali pokání.

Vždyť ty miluješ všechno, co je,

a nic si neošklivíš z toho, cos udělal,

neboť kdybys něco nenáviděl, nestvořil bys to.

Jak by něco mohlo trvat, kdybys to nechtěl,

nebo se uchovat, kdybys to nepovolal k bytí?

Ale ty máš na všechno ohled,

poněvadž je to tvé, vládce, milující svět,

neboť tvůj nepomíjející duch je ve všem.

Proto zbloudilé trestáš ponenáhlu

a napomínáš tím, že jim vyčítáš to, čím hřešili,

aby zbaveni své špatnosti věřili v tebe, Pane.

Nebál ses nikoho, a přece jsi netrestal jejich hříchy.

Kdo by ti totiž mohl říci: „Cos to udělal?“

– nebo kdo by se opovážil protivit se výroku tvého soudu?

Kdo by tě mohl obvinit,

žes vyhubil národy, které jsi stvořil,

nebo kdo by proti tobě vystoupil

jako obhájce provinilých lidí?

Kromě tebe není boha, který by se o všechno staral,

nemusíš dokazovat, že soudíš spravedlivě.

Není král ani uchvatitel moci,

který by se mohl zastat těch, kterés potrestal.

Jelikož jsi spravedlivý, všechno řídíš spravedlivě,

proto považuješ pro svou moc za nedůstojné

odsoudit toho, kdo si nezasluhuje trestu.

Neboť tvá moc je základ spravedlnosti

a to, žes pánem, činí tě shovívavým ke každému.

Vždyť sílu ukazuješ jen tomu,

kdo nevěří v tvou svrchovanou moc,

a trestáš vzdor těch, kdo ji znají.

Ty však, který vládneš silou, v mírnosti soudíš

a nás vedeš se vší šetrností,

neboť kdykoli chceš, máš moc vždycky v ruce.

Takovým jednáním jsi poučoval svůj lid,

že spravedlivý musí být i lidumilný.

Svým synům poskytuješ radostnou naději,

že po hříchu dáváš příležitost k lítosti.

ZPĚV PO PRVNÍM ČTENÍ

Srov. Mdr 11,23.26; Sir 36,1

Bože, ty chceš, abychom se obrátili, a odpouštíš nám, * neboť jsi náš Pán a Bůh.

Smiluj se nad námi, shlédni na nás a ukaž nám světlo svého slitování. * Neboť.

DRUHÉ ČTENÍ

Z kázání svatého Karla Boromejského na jeho poslední synodě

(Acta Ecclesiæ Mediolanensis, Mediolani 1599,1177-1178)

Neříkej něco jiného, než co děláš

Jsme jistě všichni slabí, to připouštím. Ale Pán Bůh nám dává prostředky, které nám snadno přinesou pomoc, stojíme-li o to. Některý kněz by sice chtěl žít bezúhonným životem, ví, že se to od něho vyžaduje, chtěl by být zdrženlivý a žít jako anděl, jak to má být; ale neodhodlá se použít k tomu patřičné prostředky: nepostí se, nemodlí se, nevyhýbá se stykům se špatnými lidmi ani škodlivým a nebezpečným důvěrnostem.

Nebo jiný si stěžuje, že když přijde do chóru modlit se nebo když jde sloužit mši svatou, ihned mu vyvstane v mysli tisíc věcí, které ho odvádějí od Boha. Ale co dělá předtím v sakristii, než se odebere do chóru nebo ke mši, jak se připravuje, jakých prostředků použije k soustředění?

Chceš, abych tě poučil, jak se můžeš zdokonalovat ve ctnosti, a jestliže už jsi byl v chóru pozorný, jak můžeš být příště ještě pozornější a tvá služba Bohu milejší? Poslyš tedy, co ti povím. Jestliže se už v tobě vzňal nějaký ohníček božské lásky, nevydávej ho hned napospas, nevystavuj ho větru; nech zavřenou pec, aby nevychladla a nepozbyla tepla; to znamená: varuj se, jak můžeš, toho, co rozptyluje, zůstávej usebrán u Boha a vyhýbej se prázdným řečem.

Máš povinnost kázat a učit? Studuj a věnuj se tomu, co je nutné k řádnému plnění toho poslání. Snaž se kázat především svým životem a chováním, aby si lidé z tvých slov nedělali posměch a nekroutili hlavou, jestliže by viděli, že něco jiného říkáš a něco jiného děláš.

Máš na starosti péči o duše? Nezanedbávej přitom péči o sebe; nerozdávej se tak štědře druhým, aby v tobě nic nezbylo pro tebe. Musíš samozřejmě myslet na ty, za které máš odpovědnost jako představený, ale dělej to tak, abys přitom nezapomínal na sebe.

Chápejte, bratři, že nic není pro všechny služebníky církve tak potřebné jako vnitřní modlitba; má předcházet, provázet i následovat všechno, co konáme. Budu zpívat, říká žalmista, a budu rozjímat. Uděluješ-li svátosti, bratře, rozjímej o tom, co konáš; sloužíš-li mši svatou, rozjímej o tom, jaký dar přinášíš; modlíš-li se v chóru, rozjímej o tom, s kým mluvíš a co říkáš; zabýváš-li se vedením duší, rozjímej, jakou krví byly obmyty. A ve všem, co děláte, projevujte lásku. Tak budeme moci snadno překonat všechny těžkosti, jichž zakoušíme mnoho každý den – musí to tak být a patří to k našemu postavení; a tak budeme mít sílu rodit Krista v sobě i v druhých.

ZPĚV PO DRUHÉM ČTENÍ

1 Tim 6,11; 4,11.12.6

Usiluj o spravedlnost, zbožnost, víru, lásku, trpělivost, mírnost! To také nařizuj a tomu vyučuj! * Buď pro věřící vzorem!

Když to takhle bratřím předkládáš, bude z tebe dobrý služebník Krista Ježíše. * Buď.

MODLITBA

Modleme se.

Bože, tys naplňoval svatého biskupa Karla bohatstvím své milosti; na jeho přímluvu shlédni na svou církev a neustále ji vnitřně obnovuj, aby byla živým obrazem Krista a ukazovala světu cestu ke spáse. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky