## 5. červenec 2023

## SV. CYRILA, MNICHA, A METODĚJE, BISKUPA,
PATRONŮ EVROPY, HLAVNÍCH PATRONŮ MORAVY
slavnost

Oba pocházeli ze Soluně a dříve než přišli pozváni knížetem Rostislavem na Velkou Moravu (863), působili nějaký čas jako misionáři u Chazarů na Krymu. Odtamtud přinesli ostatky sv. papeže Klementa I. nejprve do Konstantinopole, potom je vzali s sebou na Moravu a donesli je až do Říma (867). Aby mohli slavit bohoslužby v řeči lidu, jemuž měli hlásat evangelium, přeložili bohoslužebné knihy a Písmo svaté do slovanského jazyka. Postarali se také o výchovu svých žáků, aby jejich dílo mělo pokračovatele. Jejich svátek se od 14. století slavil u slovanských národů 9. března, v roce 1863 byl přeložen na 5. červenec a roku 1880 rozšířen pro celou církev. Papež Jan Pavel II. je 31. XII. 1980 prohlásil za spolupatrony Evropy.

Cyril se narodil kolem roku 827 jako nejmladší ze sedmi dětí. Jeho křestní jméno bylo Konstantin. Byl vychován v Konstantinopoli a tam také vyučoval a působil v diplomatických službách u císařského dvora. Pro slovanský jazyk vytvořil staroslověnské písmo. Na Moravě působil celkem 4 až 5 let. V Římě vstoupil do kláštera a přijal jméno Cyril. Zemřel 14. II. 869 a byl pohřben v bazilice sv. Klementa. Metoděj je rovněž řeholní jméno, původně se jmenoval snad Michal. Nejprve působil ve státní správní službě ve Slovany osídlené části byzantské říše. Kolem roku 840 dal přednost řeholnímu životu. Doprovázel svého mladšího bratra na Velkou Moravu a do Říma. Tam ho papež Hadrián II. vysvětil na kněze (868) a jmenoval ho arcibiskupem pro území Velké Moravy a Panonie (869). Pokračoval v díle, které se svým bratrem započal, a pokřtil českého knížete Bořivoje. Zemřel 6. IV. 885 a byl pohřben na velkomoravském Velehradě.

Papež Jan Pavel II. vyhlásil sv. Cyrila a Metoděje za spolupatrony Evropy 31. prosince 1980.

Modlitba dopoledne
(žalmy z doplňovacího cyklu)

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Pane všemohoucí, dáváme ti sebe,

s důvěrou žádáme pomoc od tebe,

neboť všechno dobré přichází z nebe.

Dej nám svou milostí všechno zlé přemoci,

a když budem mříti, pomoz svou mocí,

neboť nám nebude lidské pomoci.

Veliká nemoudrost je to od nás lidí,

že tolik hřešíme, ač nás Bůh vidí

a hřích všechen velmi v nás nenávidí.

V dobrotě nesmírné, které rovno není,

učinil Pán dobrým každé stvoření,

dává nevýslovná nám dobrodiní.

Nebo:

Dobrý Pane Ježíši,

nechť má duše uslyší

hned zrána tvůj milý hlas,

že mé práci požehnáš.

Žehnáš všem pracujícím

a vroucně se modlícím,

proto před každou prací

duch se k tobě obrací.

Dej mi, Pane, rozum ten,

bych tak činil každý den,

sloužil tobě upřímně,

svou práci konal věrně.

I dnes žehnej mé práci,

ať svůj smysl neztrácí,

neb bez tvého přispění,

marné vše mé snažení.

ŽALMY

Ant. Bůh je svou milostí povolal, aby byli služebníky evangelia.

Žalm 120 (119)
Mezi svárlivými lidmi toužím po pokoji
V soužení buďte trpěliví, v modlitbě vytrvalí. (Řím 12,12)

K Hospodinu jsem volal ve své bídě, *

a vyslyšel mě:

Hospodine, vysvoboď mě ze lživých rtů, *

od zrádného jazyka!

Co se ti dá a co se ti přidá, *

jazyku zrádný?

Ostré šípy bojovníka *

a z kručinky žhavé uhlí.

Běda mi, že musím přebývat u Mešechů, *

bydlit v kedarských stanech!

Dlouho již bydlím u těch, *

kteří nenávidí pokoj.

Když já mluvím o míru, *

oni chtějí válku.

Žalm 121 (120)
Strážce národa
Už nikdy nebudou mít hlad ani žízeň, nebude už do nich pražit slunce ani jakýkoli jiný žár. (Zj 7,16)

Zvedám své oči k horám. *

Odkud mi přijde pomoc?

Pomoc mi přijde od Hospodina, *

který učinil nebe i zemi.

Nedopustí, aby se tvá noha zvrtla, *

nebude dřímat tvůj strážce.

Ano, nebude dřímat a spát *

Izraelův strážce.

Hospodin tě střeží, *

Hospodin je tvým ochráncem po tvé pravici.

Za dne ti slunce neublíží, *

ani měsíc v noci.

Hospodin tě bude střežit ode všeho zlého, *

střežit bude tvou duši.

Hospodin bude střežit tvůj odchod i příchod *

nyní i navěky.

Žalm 122 (121)
Svaté město Jeruzalém
Přistoupili jste k hoře Siónu a k městu živého Boha, k nebeskému Jeruzalému. (Žid 12,22)

Zaradoval jsem se, když mi řekli: *

„Do domu Hospodinova půjdeme!“

Už stojí naše nohy *

v tvých branách, Jeruzaléme!

Jeruzalém je vystavěn jako město, *

spojené v jeden celek.

Tam vystupují kmeny, kmeny Hospodinovy, *

jak to zákon přikazuje Izraeli, aby chválil Hospodinovo jméno.

Tam stojí soudní stolce, *

stolce Davidova domu.

Vyprošujte Jeruzalému pokoj: *

ať jsou v bezpečí, kdo tě milují,

ať vládne mír v tvých hradbách, *

bezpečnost v tvých palácích!

Kvůli svým bratřím a přátelům *

budu říkat: Pokoj v tobě!

Kvůli domu Hospodina, našeho Boha, *

budu ti přát štěstí.

Ant. Bůh je svou milostí povolal, aby byli služebníky evangelia.

KRÁTKÉ ČTENÍ

1 Tim 5,17

Když duchovní zastávají svůj úřad dobře, zaslouží si dvojnásobnou odměnu, zvláště ti, kdo všechny své síly věnují kázání a vyučování.

Jejich jméno žije po mnoho pokolení

a jejich sláva nevyhasne.

Modleme se.

Bože, tys poslal našim předkům svatého Cyrila a Metoděje, aby jim hlásali evangelium slovanským jazykem; dej, ať i my přijímáme s radostí tvé poselství a řídíme se jím ve svém životě. Prosíme o to skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky