## 24. listopad 2023

## Sv. Ignáce Delgada, biskupa, Vincence Liema, kněze,
Dominika An-Khama, otce rodiny, a druhů, vietnamských mučedníků
Památka
pro dominikány (OP)

První křesťanští misionáři přišli do Vietnamu v roce 1627 a první dominikáni v roce 1676. Bratři se zaměřili především na evangelizaci formou skutků tělesného milosrdenství a na vyškolení schopných katechetů. Převažujícím náboženstvím byl v té době ve Vietnamu taoismus a buddhismus. V říši vládli císařové jedné dynastie, kteří byli považováni za absolutní monarchy. K prvnímu pronásledování křesťanů zde došlo v roce 1711, kdy byl vydán první dekret o pronásledování křesťanů. Důvodů bylo několik. Především to byl strach před vším cizím a neznámým, dále protikřesťanská kampaň ze strany buddhistů, politické intriky, ale také nedostatek diplomacie ze strany cizinců a konečně nadměrná osobní krutost místních vládců. Během tří vln pronásledování v letech 1838 až 1862 zemřelo z našeho řádu 6 biskupů, 16 kněží a 13 členů třetího řádu. Spolu s ostatními mučedníky je 19. června 1988 kanonizoval sv. Jan Pavel II.

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li pozvání k modlitbě.

HYMNUS

Ty Králi mučedníků svých,

koruno vyznávajících,

ty vedeš v říši nadhvězdnou,

kdo světskou slávou pohrdnou.

Svůj laskavý sluch nachyl k nám

i k našim snažným modlitbám.

Za chvály palem vítězných

nám hříšným odpusť všechen hřích.

Ty v mučednících vítězíš,

jak šetřit vyznavače víš:

nad hříchy dej nám vítězství

pro svoje milosrdenství.

To uděl, Otče přesvatý,

i Synu stejné podstaty,

jenž s Duchem, který těší nás,

nad světem vládneš v každý čas. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Povstaň, Pane, a pospěš mi na pomoc.

Žalm 34 (35), 1-2. 3c. 9-19. 22-23. 27-28
Bůh zachraňuje pronásledovaného
Sešli se... a usnesli, že se Ježíše zmocní lstí a připraví ho o život. (Mt 26, 3. 4)
I

Boj vyhlas, Pane, těm, kdo mě bijí, *

napadni ty, kdo mě napadli!

Uchop svůj štít, svou pavézu zdvihni, †

povstaň a pospěš mi na pomoc, *

řekni mi: „Pomoc tvá jsem já!“

Zato má duše zajásá v Pánu *

z radosti nad jeho pomocí.

Tělem i duší pak budu volat: *

„Pane, kdo tobě se vyrovná!

Ty chráníš slabého před silnějším, *

chudáka před oloupením!“

Oni však předvedli falešné svědky *

k výslechu o tom, co nemohou znát.

Zlem se mi za dobro odvděčili: *

usilují mi o život.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Povstaň, Pane, a pospěš mi na pomoc.

Ant. 2 Ujmi se mé pře, Pane, a ochraň mě, neboť jsi mocný.

II

Když oni stonali, já chodil v žíních, †

za ně sám sebe mořil jsem posty – *

kéž bych svou modlitbu mohl vzít zpět!

Tak jako pro svého přítele, bratra, †

chodil jsem, jako bych za matkou truchlil, *

shrben a posypán popelem.

Nad pádem mým však se s radostí shlukli, *

shlukli se proti mně do jednoho,

tlačí se na mne i ti, které neznám, *

potupným křikem mě bez dechu štvou.

hanebně se mi posmívají, *

skřípají zuby proti mně.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Ujmi se mé pře, Pane, a ochraň mě, neboť jsi mocný.

Ant. 3 Jazyk můj vyzná tvou spravedlnost, bez konce bude tě velebit.

III

Pane, jak dlouho se budeš jen dívat? †

Zachraň mě před jejich zběsilostí, *

můj život vyrvi ze spárů lvích!

Vzdám ti pak díky před velkou obcí, *

chvály před četným shromážděním.

Aby se nade mnou neradovali *

všichni ti úskoční nepřátelé,

aby se pohledem nedomlouvali, *

kdo na mne bez příčin mají zášť.

Ty, Pane též to vidíš: už nemlč, *

nevzdal se, Pane, ode mne!

Procitni, povstaň mi na ochranu, *

zastaň se, Pane a Bože můj!

Ať se však radují ti, kdo jsou při mně, †

ať mohou říkat: „Pán je velký! *

Je svému věrnému zachráncem!“

Jazyk můj vyzná tvou spravedlnost, *

bez konce bude tě velebit!

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Jazyk můj vyzná tvou spravedlnost, bez konce bude tě velebit.

Můj synu, zachovej má slova.

Dodržuj mé příkazy a budeš žít.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Zachariáše

12,9-12a; 13,1-9

Osvobození Jeruzaléma

Tak praví Hospodin: „V ten den všechny pohany, kteří táhnou proti Jeruzalému, vyhledám, abych je zničil. Na dům Davidův a na obyvatele Jeruzaléma vyliji ducha milosti a prosby o slitování, budou hledět na mne. Budou naříkat nad tím, kterého probodli, jako se naříká nad jediným synem, budou nad ním lkát, jako se lká nad prvorozeným synem. V onen den bude v Jeruzalémě veliký nářek, jako se naříká v Hadad-Rimmonu na megidské pláni. Země bude naříkat, každý rod zvlášť.

V ten den se otevře pramen pro Davidův dům a pro jeruzalémské obyvatele na obmytí hříchu a nečistoty. V ten den – praví Hospodin zástupů – vyhladím ze země jména model, už se na ně nebude vzpomínat, odstraním ze země i lžiproroky a ducha nečistoty. Kdyby ještě někdo prorokoval, otec a matka, kteří ho zrodili, mu řeknou: ‚Už nesmíš být naživu, neboť jsi v Hospodinově jménu mluvil lež!‘ A otec a matka, kteří ho zrodili, ho probodnou za to, že prorokoval.

V ten den se bude každý prorok stydět za vidění, které měl, když vystupoval jako prorok; už nebude oblékat chlupatý kožich, aby klamal, ale řekne: ‚Nejsem prorokem, ale pracuji na půdě, neboť půda je od mladosti mým majetkem.‘ Kdyby mu někdo řekl: ‚A co ty jizvy na tvých prsou?‘ odpoví: ‚Byly mi zasazeny v domě těch, kteří mě milovali.‘

Povstaň, meči, proti mému pastýři,

proti mému důvěrnému příteli

– praví Hospodin zástupů –

bij pastýře, ať se rozprchne stádo.

Pak napřáhnu svou ruku proti maličkým ovcím.“

Tak se stane na celé zemi

– praví Hospodin:

zahynou, zajdou na ní dvě třetiny,

jen třetina na ní zůstane.

Tuto třetinu provedu ohněm;

roztavím je, jako se taví stříbro,

vyzkouším je, jako se zkouší zlato.

Bude volat moje jméno, a já ho vyslyším.

Řeknu: ‚Je to můj lid‘

a on zvolá: ‚Hospodin je můj Bůh!‘“

RESPONSORIUM

Mt 26,31; Zach 13,7

Vy všichni se dnes v noci nade mnou pohoršíte, neboť je psáno: * Budu bít pastýře a ovce ze stáda se rozprchnou.

Povstaň, meči, proti mému pastýři, proti mému důvěrnému příteli – praví Hospodin. * Budu bít pastýře a ovce ze stáda se rozprchnou.

DRUHÉ ČTENÍ

Jedno ze dvou následujících:

Z listu svatého Valentina de Berrio-Ochoa jeho matce z Tonkinu ve Vietnamu

(Cartas y escritos, ed. Jacinto Garrastachu, Bilbao 1966, str. 238-239)

Naše tělo se často vzpírá, ale Ježíšova milost je silnější než tělo a peklo

Drahá, milovaná maminko,

na začátku tohoto roku jsem dostal od Vás dopis. Ach, jaká radost, vidět psaní od mé matky! Zaradoval jsem se, když jsem zjistil, že se z Vás stala čiperná stařenka a že ještě roztomile rozprávíte!

S radostí jsem se dočetl, že jste denně na mši svaté a že prosíte za všechny milovaného Ježíše.

Tážete se mne, jak žiji a jak se stravuji. Drahá maminko, žiji si velmi dobře. Stal jsem se panem biskupem a k jídlu mi nic nechybí!

Tady není chléb. Máte-li krajíc čerstvého chleba, pošlete mi ho po nějakém ptáčkovi. S jakým nadšením budeme jíst – pan biskup a misionáři – chléb, který uhnětly ruce naší stařenky!

Kukuřice tady je, ale jedí ji syrovou. Já taky jsem snědl dvakrát několik zrnek syrové kukuřice.

Zde je bohatý rybolov, na moři i na řekách. Proto, a protože to přikazuje ve svých svatých zákonech náš svatý otec Dominik, jím každý den ryby a jen někdy jiné maso.

Nebojte se, že umřeme hladem!

Ale myslíte si, když jsem biskupem, že jezdíme v kočáře? Bosi putujeme od bažiny k bažině, a za temné noci! Při tom všem jsme veselí. Jedné noci jsem pochodoval šest mil v blátě a dešti. Mnohokrát jsem se natáhl na zem jak dlouhý, tak široký, a třebaže jsem byl pan biskup, přišel jsem domů celý zablácený a promočený. Ale křesťané mají velkou lásku. Když jsem přišel domů, měl jsem připravenou teplou vodu, nechali mě vykoupat, a velmi dobře jsem mohl sloužit mši svatou.

Ach můj drahý synku! řeknete. Jak smutný je tenhle způsob života! Ne, moje stařenko, tento způsob života není smutný. Lidé tu žijí zdravě, radostně a čile. Bůh nás potěšuje v našich pracích. Já, přestože jsem starý chlap, musím svižně skákat po bažinách. Maminko, z Valentina se stal horal, a před jeho vousy by se třásli i nejstarší ďáblové v pekle!

Modlete se za mne k Ježíši, a já také při mši svaté každý den vzpomínám na své rodiče. Prosím Boha, abyste na tomto světě měla co obléci a co jíst a v druhém světě abyste měla nebeskou slávu.

Tedy odvahu, maminko! Trpělivě snášejte trápení tohoto světa!

Naše tělo se často vzpírá, ale Ježíšova milost je silnější než tělo a peklo. Proto ho musíme stále prosit o tuto milost. Za přímluvce si vezměme nejsvětější Pannu Marii, patriarchu svatého Josefa, svatou Moniku a všechny svaté a světice v nebi.

„Agur“ (s Bohem), maminko! Pozdravujte všechny mé příbuzné. Líbám Vám ruku.

RESPONSORIUM

Mdr 3, 6-7a.9

Pán zkoušel vyvolené v tavicím kelímku jak zlato, jako dokonalá oběť se mu zalíbili. V čase, kdy budou odměněni, zazáří, * protože jeho vyvolení najdou lásku a smilování.

Ti, kdo v něj doufali, poznají pravdu, kdo byli věrní, setrvají u něho v lásce. * Protože jeho vyvolení najdou lásku a smilování.

Nebo:

Z listu svatého Petra Almato jeho otci z Tonkinu ve Vietnamu

(Pedro Almató y Ribera, OP, Mártir del Tonkin [1830-1861], Correspondencia familiar, ed. V. Gómez García, Valencia 1987, str. 62-63)

Neplač, když se dozvíš, že jsem byl zajat a zabit pro víru. Spíše se raduj nad tak šťastným údělem

Můj drahý otče,

domnívám se také, že už jste mě oplakal jako mrtvého. Byl pro to dostatečný důvod a já jsem ani nemyslel, že zůstanu až do nynějška naživu. Ani nemám velkou naději, že přežiji tak velké pronásledování. Skoro před rokem přišli naši osvoboditelé na toto pobřeží, postavili pevnosti, vybudovali domy, a zemřelo několik set Kočinčíňanů. Ale co z toho? Dosáhli jsme míru? Ach milovaný otče! Vychytralá evropská politika úplně zmařila naše naděje. My naivní jsme měli za to, že jen horlivost pro náboženství dává zbraně tomuto království s úmyslem, aby byl potrestán král, a v případě, že nepodá náležité zadostučinění, aby byl zbaven vlády, kterou dala Francie jeho pradědovi. V současné době se ještě neudělalo pro náboženství nic, a jaké úmysly má Francie v otázce Kočinčíny, ukáže budoucnost. Rád bych se rozepsal trochu víc o tomto bodě, ale stručnost dopisu mi to nedovoluje.

Pohromy, které jsme dosud utrpěli, jsou veliké. Naše misie, kdysi kvetoucí, ztratily svou svěžest a krásu. Kolik obcí bylo zničeno, kolik křesťanů uneseno, kolik Pánových služebníků zemřelo nebo bylo vypovězeno! Opravdu je nám do pláče, když vidíme, že některé vedou na popravu, jiné drží dlouhou dobu pohřbené v podzemních kobkách, jiným vydrancují domy a pak je zboří, a je nechají na ulici bez kousku chleba, kterým by se udrželi při životě. Běda nám, kteří jsme zhřešili!

Přesný počet vyhoštěných, jak katechistů, tak křesťanů, nemohu Vám udat, protože nemám po ruce seznamy. Je jich mnoho. Nepočítaje dva veledůstojné apoštolské vikáře, o kterých jsem Vám už psal minule, bylo nadto umučeno devatenáct domorodých kněží a různí katechisté a křesťané, jejichž přesný počet také neznám.

Toto všechno se týká jen našich misií, v nichž jsme čítali 200 tisíc křesťanů. Bylo by pro nás jistou útěchou, kdybychom mohli předvídat konec tolikerých strastí. Ale průběh událostí v turonském přístavu nám nedovoluje žádný odhad.

V současné době jsem dosti zdráv, i když ne tak, jak by bylo žádoucí pro přítomné okolnosti. Před sedmi měsíci jsme byli my dva Evropané tajně v jednom malém domku se sklepem pod zemí, abychom se mohli schovat v případě, že by nás mandaríni chtěli navštívit. Kdybyste se dověděl, že mě zajali a mučili pro víru, neplačte, ale spíše se radujte, že mě potkalo takové štěstí. Dávám „s Bohem“ Vám, mamince, bratrovi a sestře a našim příbuzným a přátelům, kdybych jim už nemohl psát. Modlete se za mne mnoho k Pánu a k svaté Panně, aby mi dali potřebné milosti, abych zemřel z lásky k nim. S Bohem, milý otče!

RESPONSORIUM

Lk 6, 22.33a; 1 Petr 3, 14a

Blahoslavení jste, když vás budou lidé nenávidět, když vás vyloučí ze svého středu, potupí a vaše jméno vyškrtnou jako prokleté kvůli Synu člověka. * Radujte se v ten den a jásejte, máte totiž v nebi velkou odměnu.

Kdybyste museli trpět pro spravedlnost, blaze vám. * Radujte se v ten den a jásejte, máte totiž v nebi velkou odměnu.

MODLITBA

Modleme se.

Bože, náš Otče, tys posiloval svatého mučedníka Ignáce a jeho druhy, že kříži tvého Syna zůstali věrni až k prolití krve; na jejich přímluvu nám pomáhej, abychom tvou lásku šířili mezi lidmi, a tak se směli nazývat tvými dětmi a skutečně jimi byli. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Nakonec se připojí:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Modlí-li se někdo sám, může toto zvolání vynechat.

Při slavení prodloužené vigilie před nedělí nebo slavností se vsunou před chvalozpěv Bože, tebe chválíme kantika a evangelium, jak je uvedeno v Dodatku (zatím ještě není zpracován pro online breviář).

Předchází-li modlitba se čtením bezprostředně před jinou částí liturgie hodin, může se začínat hymnem z této následující části; na konci modlitby se čtením se vynechá závěrečná modlitba i zvolání Dobrořečme Pánu a následující část začíná bez úvodního verše s odpovědí a Sláva Otci.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky