## 22. červen 2023

## Čtvrtek, mezidobí, 11. týden
3. týden žaltáře

Sexta

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Jsi mocný vládce, věrný Bůh,

sám stanovíš všech věcí řád,

smí slunce vzejít z ranních mlh

a za poledne žhavě hřát.

Ztlum nebratrských různic žár,

zchlaď žhoucí krve temný vír,

ztiš stálý hmoty s duchem svár,

dej zdraví tělu, srdci mír!

To splň nám, dobrý Otče náš,

i ty, jenž rovné božství máš,

i Duchu, který těšíš nás

a vládneš, Bože, v každý čas. Amen.

Nebo:

Teď Pánu chvály zpívejme

z hloubi své duše plamenné,

vždyť k polednímu blízký čas

k modlitbám volá všechny nás.

V něm nabízena věrným jest

té pravé spásy sláva, čest,

oběť Beránka čistého

teď na kříž povýšeného.

Ona paprsky skvoucími

i polední žár zastíní.

Tou Boží září blaživou

proniknout chceme duši svou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant. 1 Pane, stůj při mně dle svého slibu, ať žiji.

Žalm 118 (119), 113-120
XV – ס (Sámek)

Odpor mám k lidem vrtkavé mysli, *

zato však v lásce mám tvůj zákon.

Ty jsi má ochrana, ty jsi mi štítem, *

s důvěrou spoléhám na tvé slovo.

Odstupte ode mne, zlovolníci, *

zachovám příkazy svého Boha!

Stůj při mně dle svého slibu, ať žiji, *

nedopusť, abych se v naději zklamal!

Dej mi svou pomoc, a zachráněn budu, *

rád se chci držet tvých přikázání.

Zavrhneš ty, kdo tvé vůli se příčí, *

neboť jsou ve svém smýšlení lživí.

Všichni, kdo hřeší, jsou pro tebe struskou, *

proto tvé předpisy já mám v lásce.

Bázní před tebou trne mé tělo, *

v úctě se chvěji před tvými soudy. △

Ant. Pane, stůj při mně dle svého slibu, ať žiji.

Ant. 2 Pomoz nám, ty Bože naší záchrany, zachraň nás a odpusť naše hříchy.

Žalm 78 (79), 1-5. 8-11. 13
Nářek na Jeruzalémem
Kéž bys poznalo i ty, co vede k pokoji! (Lk 19, 42)

Bože, v dědictví tvé vtrhli pohané, †

svatyni tvou hrůzně pošpinili, *

Jeruzalém obrátili v trosky!

Ptákům pohodili těla sluhů tvých, *

mrtvoly tvých věrných divé zvěři.

Jako vodu prolévali jejich krev *

u Jeruzaléma, bez hrobníků.

Terčem urážek jsme pro své sousedy, *

na posměch a hanu pro vůkolní.

Do kdy, Pane, chceš se hněvat? Na věky? *

Má tvé rozhorlení planout ohněm?

Nečítej nám k tíži viny praotců! †

Pospěš k nám už se svým slitováním, *

protože jsme krutě poníženi.

Pomoz nám, ty Bože naší záchrany, *

vysvoboď nás pro své slavné jméno,

zachraň nás a odpusť naše hříchy, *

vysvoboď nás pro své svaté jméno!

Proč by měli pohané se posmívat: *

„Kdepak mají toho svého Boha?“

Na pohanech zjev – nám před očima – *

pomstu za prolitou krev svých sluhů!

Kéž se k tobě donese křik zajatých, *

mocnou paží před smrtí je zachraň!

Kdežto my, tvůj národ, ovce pastvy tvé, †

budeme tě chválit do věčnosti, *

zvěstovat tvou slávu z rodu na rod. △

Ant. Pomoz nám, ty Bože naší záchrany, zachraň nás a odpusť naše hříchy.

Ant. 3 Bože zástupů, shlédni z nebe a navštiv tuto vinici.

Žalm 79 (80)
Obnova Boží vinice
Přijď, Pane Ježíši! (Zj 22, 20)

Uslyš nás, ty, jenž paseš Izrael, *

Josefův lid jak svoje stádo vodíš,

ty, který trůníš nad cherubíny, *

ukaž se, ať tě v plné slávě spatří

Efraím, Benjamin i Manasse! *

Vzbuď svoji moc a zachránit nás pospěš!

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni!

Jak dlouho ještě, Pane zástupů *

míníš se hněvat, když tvůj lid tě vzývá?

Slzavým chlebem jsi jej nasytil, *

slzami napojil jej v plné míře.

Za předmět pře jsi nás dal sousedům, *

až se nám proto nepřátelé smějí.

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni!

Sám révu z Egypta jsi přenesl, *

sám vyhnals pohany a révu vsadil.

Sám připravil jsi pro ni místa dost, *

vkořenila se, zaplnila zemi.

Svým stínem celé hory pokryla *

a svými ratolestmi Boží cedry.

Až k moři vyhnala své úponky, *

až k Eufratu své čilé letorosty.

Proč jen jsi strhl její ohradu? *

Teď, kdo jde kolem, na ní hrozny sbírá,

teď kanec divočák ji pustoší, *

kdekterá polní zvěř se na ní pase.

Obrať se, Pane zástupů, zas k nám! *

Popatři z výšin nebeských a pohleď!

Svou péčí se zas ujmi révy své, †

zahrady, již jsi vysázel svou paží, *

výhonku, který sám jsi vypěstil.

Ti, kdo ji spálili a zničili, *

ať zhynou hrůzou, zdrceni tvou tváří!

Chraň muže, jenž je po tvé pravici, *

chraň syna člověka, jejž vychoval sis!

Oživ nás, nespustíme se tě již, *

vzývat a chválit budeme tvé jméno!

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni! △

Ant. Bože zástupů, shlédni z nebe a navštiv tuto vinici.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Dt 4, 7

Kde je tak velký národ, jemuž by byli bohové tak blízko, jako je Hospodin, náš Bůh, kdykoli ho vzýváme.

Pán je nablízku všem, kdo ho vzývají.

Slyší jejich prosby, záchranu jim dá.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Všemohoucí, věčný Bože, ty jsi slunce našeho života zahánějící každou temnotu; osvěcuj nás svým jasným světlem, abychom nechodili ve tmách, ale s velkodušnou věrností kráčeli po cestě tvých přikázání. Prosíme o to skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky