## 23. srpen 2023

## Středa, mezidobí, 20. týden
4. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

V noci a časně ráno:

Zachránce lidstva, Kriste, světa Tvůrce,

Vládce nad vládci, obávaný Soudce,

slyš naše prosby, jež s chválami tvými

laskavě přijmi.

Pějem ti chvály ještě v noční době,

dopřej, ať jsou vždy milé zvláště tobě,

nás, Zdroji světla, osvěž a zbav tísní

nebeskou písní.

K šlechetným skutkům uděl nám dny přejné,

dej život, jejž nám zlá smrt neodejme,

by každý náš čin sloužil neustále

k věčné tvé chvále.

Zapal nám s ledvím naše nitro celé

svým božským ohněm uchovej nás bdělé,

ať všichni lampy ve svých rukou máme

v nichž světlo plane.

Stejná buď sláva nebeskému Otci

i tobě, dobrý Vládce, Spasiteli,

ať také Ducha, rovného jim mocí,

ctí vesmír celý. Amen.

Během dne:

Kriste, ty světlo, lásko, naše žití,

radosti světa, dobro nekonečné,

přišel jsi krví svou nás vykoupiti

z pout smrti věčné.

Do srdcí vlej nám lásku ohněm živým,

dej naší víře stále jasně hořet,

nauč nás přinést z čisté lásky k bližním

vždy každou oběť.

Ať se už od nás vzdálí zloduch zrádný,

přemožen silou, která proudí z tebe,

ať sídlí stále tvůj Svatý Duch s námi,

seslaný z nebe.

Buď věčná sláva vzdána Bohu Otci,

i tobě, Synu, z Otce narozený,

s nímž vládne Svatý Duch se stejnou mocí

nad světy všemi. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Oslavuj Pána, duše má, na jeho dobra nezapomeň!

Žalm 102 (103)
Chvála Božího milosrdenství
Z milosrdné lásky našeho Boha nás navštívil ten, který vychází z výsosti. (Srov. Lk 1, 78)
I

Oslavuj Pána, duše má, *

mé nitro jeho svaté jméno!

Oslavuj Pána, duše má, *

na jeho dobra nezapomeň!

Všechny tvé viny odpouští, *

ze všech tvých neduhů tě léčí;

tvůj život chrání záhuby, *

věnčí tě láskou, slitováním;

on blahem sytí tvoje dny, *

jak orlu obnovil tvou mladost.

Pán koná skutky milosti: *

všem utlačeným zjedná právo.

Ukázal cestu Mojžiši, *

své skutky dětem Izraele. △

Ant. Oslavuj Pána, duše má, na jeho dobra nezapomeň!

Ant. 2 Jak otec dětem odpouští, Pán je k svým věrným milostivý.

II

Vlídný a laskavý je Pán, *

shovívavý a milosrdný.

Nechce se ustavičně přít, *

navěky v hněvu setrvávat.

Nesplácí hříchy, nejedná, *

jak pro své viny zasloužíme.

Vždyť jak ční nebe nad zemí, *

tak velkou lásku má k svým věrným.

Jak od východu k západu *

vzdaluje od nás naše viny.

Jak otec dětem odpouští, *

Pán je k svým věrným milostivý.

Ví, z čeho jsme stvořeni, *

má na mysli, že jsme jen hlína.

Jsou jako tráva lidské dny: *

rozkvetou jako polní kvítek,

zavane vítr, sfoukne jej, *

a stopy po něm nezůstane. △

Ant. Jak otec dětem odpouští, Pán je k svým věrným milostivý.

Ant. 3 Oslavte Pána, díla Páně.

III

Však láska Páně do věků, *

je dobrotiv až k dětem dětí

u těch, kdo jeho smlouvu ctí *

a plní jeho přikázání.

Pán zřídil si trůn v nebesích *

a jeho vláda řídí vesmír.

Oslavte Pána, chvalte jej, †

vy jeho poslové, vy silní, *

kdo konáte, co on vám káže!

Oslavte Pána, zástupy, *

vy, kdo jste v službách jeho vůle!

Oslavte Pána, díla Páně, †

všude, kam sahá jeho vláda! *

Oslavuj Pána, duše má! △

Ant. Oslavte Pána, díla Páně.

Ukaž mi, Pane, cestu svých přikázání.

Rozjímat budu nad tvými divy.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Izaiáše

9,7 – 10,4

Boží hněv proti království Izraele

Pán poslal rozsudek proti Jakubovi,

dopadl na Izraele.

Pozná to všechen lid,

Efraim i obyvatelé Samaří.

V pýše a nadutosti srdce však říkají:

„Cihly se zřítily, ale budeme stavět z kvádrů,

sykomory jsou podťaty, nahradíme je cedry!“

Tu proti němu podnítil Hospodin nepřátele

a popudil jeho protivníky:

Aramejce od východu a Filišťany od západu

– požírali Izraele plnými ústy.

Tím vším jeho hněv nepřestal

a jeho ruka dál zůstává napřažena.

Lid se však nevrátil k tomu, kdo ho bil,

a Hospodina zástupů nehledali.

Tehdy usekl Hospodin od Izraele hlavu i ocas,

palmovou ratolest i rákos v jediném dni.

Stařec a vážený muž je hlava,

prorok, který učí klamu, je ocas.

Vůdci tohoto lidu jsou svůdci;

ti, kdo jsou vedeni, se dostali do zkázy.

Proto se Pán nezaraduje nad jeho jinochy,

nesmiluje se nad jeho sirotky a vdovami,

neboť všichni jsou bezbožní zločinci

a podle mluví každá ústa.

Tím vším jeho hněv nepřestal

a jeho ruka dál zůstává napřažena.

Ano, bezbožnost hoří jak oheň,

požírá trní a hloží,

zapaluje lesní houštinu,

že se do výšky valí kotouče kouře.

Hněvem Hospodina zástupů se vznítila země

a lid se stal potravou ohně,

druh nešetří druha.

Hltá napravo, přesto však má hlad,

požírá nalevo, ale není sytý,

každý požírá maso svého bližního.

Manasse Efraima a Efraim Manasse

a proti Judovi se spolčují oba.

Tím vším jeho hněv nepřestal

a jeho ruka dál zůstává napřažena.

Běda těm, kdo vydávají zločinné zákony,

a když je píšou, píšou nespravedlnost,

aby chudáky utiskovali na soudu

a zbavili práva ubožáky mého lidu,

takže vdovy jsou jejich kořistí;

i sirotky olupují!

Co učiníte v den trestu

a pohromy, která přijde z daleka?

Ke komu se utečete o pomoc

a kde zanecháte svou slávu?

Se zajatci se zhroutíte

a padnete mezi zabité.

Tím vším jeho hněv nepřestal

a jeho ruka dál zůstává napřažena.

RESPONSORIUM

Pláč 2,1

Hospodin si ve svém hněvu zošklivil siónskou dceru. * Z nebe svrhl na zem Izraelovu slávu.

Nevzpomněl si na podnož svých nohou v den svého hněvu. * Z nebe.

DRUHÉ ČTENÍ

Z kázání svatého Augustina, biskupa

(Sermo Caillau-Saint-Yves 2,92: PLS 2,441-442)

Kdo vytrvá až do konce, bude spasen

Kdykoli nás postihne nějaké trápení či soužení, je to pro nás napomenutím i výstrahou. Neboť ani sama naše svatá Písma nám neslibují pokoj, bezpečí, klid. Evangelium nezamlčuje ani soužení, trápení a pohoršení. Ale kdo vytrvá až do konce, bude spasen. Co vlastně dobrého kdy přinesl tento život už od doby prvního člověka? Od tehdy člověk propadl smrti, od tehdy ho stihla kletba, z níž nás vysvobodil až Kristus Pán.

Nemáme však, bratři, reptat, jako někteří reptali, jak říká apoštol, a umřeli za to na hadí uštknutí. Co tak neobvyklého, bratři, postihuje právě teď lidské pokolení, čím by netrpěli již naši předkové? A kdy musíme trpět něco takového, o čem víme, že to postihlo už je? Jistě shledáváš, že lidé reptají na svou dobu, že prý to bylo za dob našich rodičů lepší. Kdyby se mohli vrátit zpět do časů svých rodičů, i tam by reptali. Určitě si myslíš, že ty minulé časy byly dobré; jen proto, že už ti nepatří, proto jsou dobré.

Jsi-li už zbaven kletby, uvěřil-lis už v Božího Syna a znáš-li už svatá Písma a byl jsi v nich vychován, divím se, že si můžeš myslet, že Adam žil v lepší době. I tvoji rodiče nesli Adamovo břímě. Je to přece ten Adam, kterému bylo řečeno: V potu své tváře budeš jíst chléb, s námahou budeš obdělávat zemi, ze které jsi byl vzat, trní a bodláčí ti bude plodit. To si zasloužil a to má, stihlo ho to podle spravedlivého Božího soudu. Proč tedy považuješ minulou dobu za lepší než tu, ve které žiješ? Od prvního Adama až k Adamovi dneška jen práce a pot, trní a bodláčí. Nebo jsme zapomněli na potopu? Zapomněli jsme na kruté doby hladu a válek? Je o tom přece psáno proto, abychom ani teď v přítomné době nereptali proti Bohu.

Jakéže to tedy byly časy? Což se všichni, když o nich slyšíme nebo čteme, nechvějeme hrůzou? Měli bychom tedy za naši dobu spíše děkovat, než na ni reptat.

RESPONSORIUM

Žl 76 (77),6-7.3; 50 (51),3

Rozvažuji o starých dobách, o těch dávno minulých létech. Za noci tak přemítám v srdci. * A říkám: smiluj se nade mnou, Bože.

V den svého soužení hledám Pána, má ruka se v noci vzpíná bez únavy. * A říkám.

MODLITBA

Modleme se.

Bože, tys připravil všem, kdo tě milují, dary větší, než jsme schopni si představit; vlej nám do srdce vroucí lásku, abychom tě milovali za všech okolností a nade všechno a tak abychom dosáhli toho, že se na nás vyplní tvá zaslíbení převyšující všechny lidské tužby. Prosíme o to skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky