## 2023. október 9.

## Leonardi Szent János áldozópap
tetszés szerinti emléknap

A toscanai Lucca közelében született 1541-ben. Előbb gyógyszerészetet tanult, de abbahagyta, és a papi hivatást választotta. Szívesen prédikált, főként a szegény gyermekeket oktatta a keresztény tanításra. 1574-ben megalapította az Isten Anyjáról nevezett szabályozott papok társaságát, s emiatt sokat kellett szenvednie. Ezért méltán látjuk benne annak az Intézetnek a kezdeményezőjét, amelyet a „Hitterjesztésről” elnevezve a pápák fejlesztettek nagyszabásúvá. Különféle szerzetesközösségekben a fegyelmet szeretettel és éles elmével állította helyre. Rómában halt meg 1609. október 9-én.

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

Pásztorok áldott főpásztora, Krisztus,

szent követődnek ünnepelve napját

tárjuk eléd most lelkes énekünkkel

hódolatunkat.

Szolgálni hívtad egykor ezt a férfit,

s pappá nevelve, magad mellé vetted,

szent közösséged kegyes szívű, gondos

támasza így lett.

Nyájadnak őre, pásztoraid tükre,

fénye a vaknak, elesettnek atyja,

lankadók lelke, mindeneknek mindig

mindene volt ő.

Krisztus, a jókat jutalmul az égben

megkoronázod; minekünk is add meg,

hogy pásztorunkat, nyomdokain járva,

mennybe kövessük.

Himnusszal áldjuk mindeneknek Atyját,

felmagasztalván, Isten Fia, téged,

Szentlélek Istent ugyanúgy dicsérjük

szerte a földön. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Tündökölve jön a mi Istenünk, és nem hallgat.
50 (49). zsoltár
A helyes vallásosság
Nem azért jöttem, hogy megszüntessem a törvényt, hanem hogy teljessé tegyem (vö. Mt 5, 17).
I.

Megszólal az Úr, az istenek Istene, *

napkelettől napnyugatig szólítja a földet.

A szépséges Sionból ragyogva jelenik meg Isten, *

jön a mi Istenünk, és nem hallgat.

Emésztő tűz lobog színe előtt, *

körülötte szélvihar tombol.

Szólítja onnan felülről az eget és a földet, *

hogy ítéletet tartson népe fölött.

„Gyűjtsétek elém választottaimat, *

akik velem áldozatban szövetségre léptek!”

Igazságosságát hirdetik az egek, *

Isten maga tart ítéletet.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Tündökölve jön a mi Istenünk, és nem hallgat.
2. ant. Ajánld föl Istennek a dicséret áldozatát!
II.

„Halljad, én népem, hadd szóljak, †

Izrael, hadd tanúskodjam ellened: *

Isten, a te Istened én vagyok.

Nem áldozataid miatt dorgállak, *

égőáldozataidat látom szüntelen.

Nem kell nekem házadból a növendékbika, *

sem nyájaidból a kecskebak.

Úgyis enyém az erdő és minden vadja *

és a hegyek ezernyi állata.

Ismerem én az ég minden madarát, *

és enyém, ami csak mozdul a réten.

Ha éhezném, nem szólnék neked, *

mert enyém a földkerekség és ami azt betölti.

Megeszem talán a bikák húsát? *

Vagy a bakok vérét megiszom?

Ajánld föl Istennek a dicséret áldozatát, *

és teljesítsd fogadalmadat a Fölséges előtt.

Hívj segítségül, amikor bajba kerülsz, *

megmentelek akkor, és te áldani fogsz.”

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Ajánld föl Istennek a dicséret áldozatát!
3. ant. Irgalmasságot akarok, és nem áldozatot, istenismeretet inkább, mint égőáldozatokat.
III.

A gonoszhoz pedig így beszél Isten: †

„Törvényeimet mit emlegeted, *

és miért veszed ajkadra szövetségemet?

Hiszen a fegyelmet gyűlölöd, *

és megveted szavaimat.

Hogyha tolvajt látsz, társául szegődöl, *

és szövetkezel a házasságtörővel.

Szádból gonosz beszéd árad, *

nyelved csalárdságot sző.

Leülsz, és máris gyalázod testvéred, *

és mocskolod anyád fiát.

Te így tettél, és én hallgassak? *

Azt véled, hogy hozzád hasonló vagyok?

Pörbe szólítalak most, *

és mindezt számon kérem tőled.

Ti, akik Istenről megfeledkeztek, szálljatok magatokba; *

különben elvesztek, s nincs, aki megmenthet titeket.

Aki a dicséret áldozatát áldozza, az tisztel engem; †

és akinek útja szeplőtelen, annak megadom, *

hogy meglássa Isten üdvösségét.”

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Irgalmasságot akarok, és nem áldozatot, istenismeretet inkább, mint égőáldozatokat.

Halljad, én népem, hadd szóljak,

Isten, a te Istened én vagyok.

ELSŐ OLVASMÁNY

Szent Pál apostolnak Timóteushoz írt első leveléből

2, 1-15

Buzdítás az imádságra

Szeretett Fiam! Mindenekelőtt arra kérlek, végezzetek imát, könyörgést, esedezést és hálaadást minden emberért, a királyokért és az összes elöljáróért, hogy békés, nyugodt életet élhessünk, szentségben és tisztességben.

Ez jó és kedves üdvözítő Istenünk szemében, aki azt akarja, hogy minden ember üdvözüljön, és eljusson az igazság ismeretére. Hiszen egy az Isten, s egy a közvetítő Isten és ember között: az ember Krisztus Jézus, aki váltságul adta magát mindenkiért, és tanúságot tett a meghatározott időben. Ezért kaptam a küldetést, hogy hírnök és apostol legyek – igazat mondok, nem hazudom –, a pogányok tanítója hitre és igazságra.

Azt kívánom hát, hogy a férfiak mindenütt tiszta lélekkel emeljék imára kezüket, ne haragos és viszálykodó érzülettel.

Kívánom azt is, hogy az asszonyok tisztességes ruhát viseljenek, szemérmesen, és szerényen ékesítsék magukat: ne bodorított hajjal, arannyal, gyöngyökkel és drága ruhával, hanem mint istenfélő asszonyokhoz illik, jótettekkel. Az asszony csöndben, engedelmes lélekkel hallgassa a tanítást. Nem engedem, hogy az asszony tanítson, sem azt, hogy a férfin uralkodjék, hanem maradjon csöndben.

A teremtésben is Ádám volt az első, Éva utána következett; Ádámot nem vezették félre, de az asszony hagyta, hogy félrevezessék, s bűnbe esett. Azáltal üdvözül, hogy vállalja az anyaságot, kitart a hitben, a szeretetben, a szegénységben és a tisztességben.

VÁLASZOS ÉNEK

1 Tim 2, 5-6; Zsid 2, 17

Egy az Isten, s egy a közvetítő Isten és ember között: az ember Krisztus Jézus, * Aki váltságul adta magát mindenkiért.

Ezért minden tekintetben hasonlóvá kellett válnia testvéreihez, hogy irgalmas legyen. * Aki váltságul adta magát mindenkiért.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Leonardi Szent János áldozópapnak V. Pál pápával folytatott levelezéséből

(Epist. Pro universali totius Ecclesiæ reformatione: in archivo Ordinis Clericorum Regularium Matris Dei)

Megmutatom neked, ember, mit kíván tőled az Úr

Szentatyám! Arra törekszel, hogy megújítsd az emberek erkölcsi életét. Ehhez először is elengedhetetlenül szükséges, hogy mindenekelőtt csak az Úr dicsőségét keresd, és e felette üdvös, de nehéz munkádhoz csak Istentől – akitől minden jó származik – várj és kérj segítséget. Azután pedig úgy állj oda ezek elé az erkölcsi megújulásra rászoruló emberek elé, mint minden erény példaképe, mint a tartóra helyezett világító lámpás, hogy feddhetetlen életeddel és tiszta erkölcsöddel világíts mindazoknak, akik Isten házában vannak. Inkább ilyen szelíd módon – és ne kényszert alkalmazva – vezesd rá az embereket erre az erkölcsi megújulásra. A trienti zsinat szavaival élve: ne azt követeld meg a test tagjaitól, ami a főben sincs meg, mert ebben az esetben veszélybe kerülne az Úr egész családjának helyzete és rendje. Ezenfelül jó szakorvosként szorgosan kell kutatni, hogy milyen gyógyszer szükséges azokra a betegségekre, amelyek az Egyházat most emésztik, pontosan kell ismerni, hogy az egyes bajokon melyik gyógyszer tud biztosan segíteni.

Mivel az Egyház egész közösségének gyógyítását, vagyis az elöljáróknak a rájuk bízottakkal való együttes megújítását a főtől kezdve a legkisebbig meg kell valósítani, ezért elsősorban azokra kell figyelmet fordítani, akik elöljárói tisztségben vannak, hogy így azoknál kezdődjék ez a megújulás, akiknek kötelességük a többiek életét is megújítani.

Legfőként arra kell törekedni, hogy a bíborosok, pátriárkák, érsekek, püspökök és plébánosok – akikre közvetlenül rá van bízva a lelkipásztori munka – megfelelők legyenek az Úr nyájának biztos vezetésére. De az elöljárók után irányítsuk figyelmünket a rájuk bízottakra is, azaz a legfőbbek után a gyermekekre, mivel nem szabad kevésre becsülnünk azokat, akiknél majd meg kell kezdeni ezt az egyházi erkölcsi megújulást. Meg kell kísérelni mindent, ami elősegíti azt, hogy a keresztény hitélet igazi legyen, és a gyermekek már zsenge éveiktől kezdve jó erkölcsökben gazdagodjanak. Ennek megvalósítását semmi más nem segíti elő jobban, mint a krisztusi tanok megtanításának az a szent formája, hogy a gyermekek oktatásával csak derék és istenfélő embereket bízzanak meg.

Ezek voltak általában, szentséges atyám, azok, amiket nekem kegyes jóságával sugalmazott az Úr ebben a mostani nagyon nehéz helyzetben. Jóllehet az elmondottaknak megvalósítása első tekintetre talán nehéznek is látszik, de ha tekintetbe vesszük, hogy ezek mennyire szükségesek, akkor a megvalósításuk már rögtön könnyebbnek bizonyul, hiszen nagy dolgok nem jönnek létre nagy egyéniségek nélkül, és a nagy egyéniségekhez nagy tettek illenek.

VÁLASZOS ÉNEK

Ő az, aki megtett mindent, amit Isten mondott neki. Ezért az Úr így szólt hozzá: * Lépj be nyugalmam helyére, mert igaznak találtalak az emberek között.

Ő az, aki megvetette a világ csábításait, és eljutott a mennyei hazába. * Lépj be nyugalmam helyére, mert igaznak találtalak az emberek között.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Istenünk, minden jóság forrása, te Leonardi Szent János áldozópapot az evangélium hirdetésére küldted a népek közé. Közbenjárására add, hogy az igaz hit szüntelenül terjedjen az egész világon. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky