## 2023. április 21.

## Szent Anzelm püspök és egyháztanító
tetszés szerinti emléknap

A piemonti Aostában született 1033-ban. Szent Benedek rendjébe lépett a galliai Le Bee monostorában. Rendtársait a teológiai tudományokra oktatta, s ugyanakkor ő maga a tökéletesség útján haladt előre. Később Angliában tanított, ahol Canterbury püspökévé választottak. Az Egyház szabadságáért küzdve kétszer is száműzték. Sokat és kiválóan írt, misztikus teológiával átitatva. Meghalt 1109. április 21-én.

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

Pásztorok áldott főpásztora, Krisztus,

szent követődnek ünnepelve napját

tárjuk eléd most lelkes énekünkkel

hódolatunkat.

Harcokban edzett hű fiadat egykor

égi kenettel belül gazdagítva

szent közösségnek gondos pásztorává

tette a Lélek.

Nyájadnak őre, pásztoraid tükre,

fénye a vaknak, elesettnek atyja,

lankadók lelke, mindeneknek mindig

mindene volt ő.

Krisztus, a jókat jutalmul az égben

megkoronázod; minekünk is add meg,

hogy pásztorunkat, nyomdokain járva,

mennybe kövessük.

Himnusszal áldjuk mindeneknek Atyját,

felmagasztalván, Isten Fia, téged,

Szentlélek Istent ugyanúgy dicsérjük

szerte a földön. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Uram, ne büntess haragodban engem! Alleluja.
38 (37). zsoltár
Végveszélybe került bűnös könyörgése
Jézus ismerősei távolabb álltak (Lk 23, 49).
I.

Uram, ne feddj meg felindulásodban, *

és ne büntess haragodban,

mert nyilaid belém hatoltak, *

és rám nehezedett kezed.

Nincs testemen ép hely, mert haragszol énrám, *

nincs nyugta csontjaimnak, mert sok a vétkem.

Gonoszságaim fejemre gyűltek, *

súlyos teherként nehezednek rám.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Uram, ne büntess haragodban engem! Alleluja.
2. ant. Uram, előtted van minden kívánságom. Alleluja.
II.

Üszkösödnek gennyedt sebeim *

oktalanságom miatt.

Nyomorúságomban meggörnyedtem, *

naphosszat szomorúan járok-kelek.

Ágyékomat gyulladás gyötri, *

nincs testemben semmi épség.

Elgyöngültem, és levert vagyok, *

keserűen jajgatok szívem fájdalmában.

Uram, előtted van minden kívánságom, *

nincs elrejtve előtted sóhajom.

Reszket a szívem, elhagy az erőm, *

elhomályosul szemem világa.

Barátaim és szeretteim dermedten állnak bajom előtt, *

rokonaim messze maradnak.

Csapdát állítanak, akik vesztemre törnek, †

rosszakaróim álnokul szólnak, *

és egész nap cselt szőnek ellenem.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Uram, előtted van minden kívánságom. Alleluja.
3. ant. Gonoszságom őszintén megvallom előtted: ne hagyj magamra, én Uram, én menedékem! Alleluja.
III.

Én meg, mint egy süket, semmit sem hallok, *

mint egy néma, nem nyitom föl számat.

Olyan vagyok, mint aki nem hall, *

mint aki nem tud válaszolni.

Mert, Uram, én benned remélek, *

meg is hallgatsz, Uram, Istenem.

Így szóltam ugyanis: „Rajtam senki ne nevessen, *

és ha lábam tántorul, senki se dicsekedjék!”

Mert már a bukás küszöbén állok, *

a szenvedés nem marad el tőlem.

Ezért gonoszságomat őszintén megvallom, *

és bánkódom bűneim miatt.

Ellenségeim azonban erősebbek nálam, *

és sokan vannak, akik gonoszul gyűlölnek engem.

Rágalmaznak, és a jóért rosszal fizetnek, *

mivel mindig a jót akarom.

Ne hagyj magamra, én Uram, *

Istenem, ne távozz el tőlem!

Siess, oltalmazz engem, *

Uram, én menedékem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Gonoszságom őszintén megvallom előtted: ne hagyj magamra, én Uram, én menedékem! Alleluja.

Feltámadásodnak, Krisztus. Alleluja.

Ég és föld örvendezik. Alleluja.

ELSŐ OLVASMÁNY

A Jelenések könyvéből

4, 1-11

Látomás Istenről

Én, János, látomásban láttam, hogy egyszer csak kapu nyílt az égen, és az előbbi hang, amelyet olyannak hallottam, mintha harsona szólt volna hozzám, folytatta: „Gyere fel ide, és megmutatok neked mindent, aminek történnie kell.”

Nyomban elragadtatásba estem. Egy trón állt a mennyben, és a trónon ült valaki. Az ott ülő tekintete jáspishoz és kárneolhoz hasonlított, és smaragdhoz hasonló szivárvány volt a trónja körül. A trón körül huszonnégy szék, a székeken huszonnégy vén ült, fehér ruhába öltözve, a fejükön arany korona. A trónból zengő, mennydörgő villámok csapkodtak. A trón előtt hét lobogó fáklya lángolt: Isten hét szelleme.

A trón előtt kristályként csillogó üvegtenger. A trón közepén a trón körül négy élőlény, elöl, hátul csupa szem. Az első élőlény oroszlánhoz hasonlított, a második fiatal bikához, a harmadiknak emberhez hasonló arca volt, a negyedik pedig repülő sashoz hasonlított. Mind a négy élőlénynek hat-hat szárnya volt, körös-körül és belül is tele szemmel. Éjjel-nappal folyvást ezt zengték: „Szent, szent, szent az Úr, a mindenható Isten, aki volt, aki van, és aki eljő!”

Míg az élőlények dicsőséget, áldást és hálát zengtek a trónon ülőnek, az örökkön-örökké élőnek, a huszonnégy vén leborult a trónon ülő előtt, és imádta az örökkön-örökké élőt. Koronájukat a trón elé tették, és zengték: „Méltó vagy, Urunk, Istenünk, hogy a dicsőség, a tisztelet és a hatalom tied legyen, mert a mindenséget te alkottad, akaratod hívott létre és teremtett mindent.”

VÁLASZOS ÉNEK

Jel 4, 8; Iz 6, 3

Szent, szent, szent az Úr, a mindenható Isten, aki volt, aki van, és aki eljő! * Dicsősége betölti az egész földet, alleluja.

A szeráfok harsány hangon mondogatták egymásnak: Szent, szent, szent a Seregek Ura! * Dicsősége betölti az egész földet, alleluja.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Szent Anzelm püspöknek „A lélek párbeszéde Istennel” című könyvéből

(Cap. 14. 16. 26: Opera omnia, edit. Schmitt, Seccovii, 1938, 1, 111-113. 121-122)

Ismerjelek, szeresselek, örömöm légy, Istenem!

Megtaláltad-e, lelkem, amit kerestél? Istent kerested, és úgy találtad, hogy minden létező közül ő a legnagyobb, s nála tökéletesebb el sem gondolható. Úgy találtad, hogy ő maga az élet, a fény, a bölcsesség, a jóság, az örökkévaló boldogság és a boldog örökkévalóság, aki mindig és mindenütt jelen van.

Uram, Istenem, alkotóm és újjáalkotóm, mondd meg utánad sóvárgó lelkemnek: mi vagy még azon kívül, amit látott; hogy világosan lássa, ami után vágyódik. Azon van, hogy minél többet lásson; de azon felül, amit látott, nem lát mást, csak sötétséget. Vagy helyesebben: sötétséget sem lát, mert az nincs tebenned. De átlátja, hogy a saját sötétsége miatt nem láthat többet.

Uram, a fény, amelyben lakozol, valóban nem közelíthető meg. Nincs, ami abba behatolhatna, hogy téged lásson. Azért sem látom ezt a fényt, mert erőmet meghaladja. És mégis, bármit látok, általa látom. A gyenge szem is a nap fényében lát mindent, amit lát, és mégsem tud magába a napba tekinteni.

Értelmem nem ér fel hozzá. Túlságosan ragyog, nem tudom magamba fogadni, lelki szemem sem tud sokáig beletekinteni. Elvakul fényétől, megsemmisül roppant nagyságától, lenyűgözve áll mérhetetlensége előtt, megzavarodik erejétől.

Fenséges, megközelíthetetlen fény! Tökéletes és boldog igazság, milyen messze vagy tőlem, pedig oly közel vagyok hozzád! Milyen távol vagy tekintetemtől, holott én a tiéd előtt jelen vagyok!

Mindenütt egészen jelen vagy, mégsem látlak. Benned mozgok, benned vagyok, mégsem tudok hozzád jutni. Bennem vagy, körülöttem vagy, mégsem érezlek.

Kérlek, Istenem, add, hogy megismerjelek, szeresselek, hogy örvendjek benned. És ha már ebben az életben nem tudok eljutni a teljességre, legalább napról napra előrehaladhassak benne, hogy végül is teljesen eltöltsön. Add, hogy itt gyarapodjék rólad való ismeretem, odaát pedig beteljesüljön; növekedjék szeretetem irántad ebben az életben, és legyen teljessé a jövendő életben; ebben az életben örömömet táplálja a remény, odaát pedig megélt valóság legyen.

Uram, Istenem, Fiad által tanácsolod, sőt megparancsolod, hogy kérjünk, és megígéred kérésünk teljesítését is, hogy örömünk teljes legyen. Én úgy kérlek, Uram, ahogy csodálatos Tanácsadónk által tanácsolod. Add meg, amit igaz voltodban megígérsz, hogy örömöm teljes legyen. Igaz Istenem, kérlek, hallgass meg, hogy örömöm teljes legyen.

Addig is erről elmélkedjék értelmem, erről beszéljen nyelvem. Ezt szeresse szívem, erről szóljon ajkam. Ezt éhezze lelkem, ezt szomjazza testem, ez után vágyakozzék egész lényem, míg bemehetek Uram örömébe, aki az örökkön áldott háromszemélyű egy Isten. Ámen.

VÁLASZOS ÉNEK

Ő az az Anzelm, hitünk dicső tanítója, aki Lanfranc tanítványa, szerzetestársainak szerető atyja volt, és amikor az Úr a püspöki szolgálatra hívta, * Az Anyaszentegyház szabadságáért hathatósan küzdött. Alleluja.

Rendíthetetlenül tanította, hogy az Egyház, mint Krisztus szabad jegyese, nincs senki másnak alávetve. * Az Anyaszentegyház szabadságáért hathatósan küzdött. Alleluja.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Istenünk, te Szent Anzelm püspöknek megadtad a kegyelmet, hogy kutassa és tanítsa bölcsességed magasztos titkait. Erősítsd lelkünkben a hit kegyelmét, hogy szívbeli örömet találjunk abban, amit hinnünk adtál. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky