## 2023. június 14.

## A Szombathelyi székesegyház felszentelése
ünnep
(A Szombathelyi egyházmegyében)

A szombathelyi egyházmegyét 1777-ben alapította Mária Terézia és VI. Piusz pápa. A székesegyház alapkövét Szily János, az egyházmegye első püspöke tette le 1791. augusztus 29-én. Az épület külső és belső díszítése 1814-ben fejeződött be Somogyi Lipót püspöki szolgálata idején. Mikes János püspök 1913-ban Szent Márton püspök ereklyéinek egy részét ünnepélyesen a székesegyházba hozta. A székesegyházat is ő szentelte fel 1927. június 14-én Sarlós Boldogasszony tiszteletére.
A székesegyház 1945. március 4-én, egy légitámadás alkalmával súlyos károkat szenvedett, tetőszerkezete és boltozata beomlott. Helyreállítási munkálatai azonnal megkezdődtek, 1947. szeptember 8-án lett újra felszentelve Kovács Sándor püspök idejében.

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

Krisztus, ég és föld Ura, jó Királya,

csarnokod hangos ma az énekszótól,

mert a búcsúnap hívogatja néped

messze vidékről.

Lám, e szent csarnok csakugyan királyi

székhely, tündöklő kapu, mely az égbe

nyílik, s mindenkit befogad, ki hozzád

vágyik, igyekszik.

Egybegyűjt minket közös ünnepekre,

és a hét szentség sugarába von be,

asztalt terítve ez a hely erőt ad,

hogy haza jussunk.

Istenünk, vedd hát szívesen szavunkat,

áldj, vezess, kérünk, igaz útra téríts!

Házad népének, magadénak ismerd,

mind, aki itt van!

Áldjuk egy szívvel, kit Atyának mondtál,

téged is, Jézus, kegyes Üdvözítőnk,

s kettőtök Lelkét: vigadozva ég, föld

zengje az áldást! Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Emeljétek föl fejeteket, kapuk, táruljatok föl, örök kapuk!
24 (23). zsoltár
Az Úr bevonul a templomba
Megnyíltak az ég kapui Krisztusnak test szerint való felvétele miatt (Szt. Iréneusz).

Az Úré a föld és mind, ami betölti, *

a földkerekség és mind, aki lakja,

mert tengerek fölé ő rakta alapját, *

ő állította folyóvizek fölé.

Ki mehet föl az Úr hegyére, *

ki állhat meg az ő szent helyén?

Az ártatlan kezű, a tiszta szívű, †

aki nem veszi hiába Isten nevét, *

és hamis esküt nem esküszik.

Az nyer áldást az Úrtól, *

és üdvösséget szabadító Istenétől.

Ez az istenkeresők népe, *

amely kutatja arcát Jákob Istenének.

Emeljétek föl fejeteket, kapuk, †

táruljatok föl, örök kapuk: *

a dicsőség királya bevonul.

Kicsoda ez a dicsőség királya? *

Az Úr, az erős és hatalmas, az Úr, aki hatalmas a csatákban.

Emeljétek föl fejeteket, kapuk, †

táruljatok föl, örök kapuk: *

a dicsőség királya bevonul.

Kicsoda ez a dicsőség királya? *

A Seregek Ura a dicsőség királya.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Emeljétek föl fejeteket, kapuk, táruljatok föl, örök kapuk!
2. ant. Mily kedves a te hajlékod, Seregek Ura! †
84 (83). zsoltár
Vágyódás az Úr temploma után
Nincsen itt maradandó hazánk, hanem jövendő hazánkat keressük (Zsid 13, 14).

Mily kedves a te hajlékod, Seregek Ura! *

† Epedve sóvárog lelkem az Úr udvarába.

Lelkem és testem ujjongva eped *

az élő Isten után.

Még a veréb is otthont talál magának, †

és fészket a gerle, ahová fiait helyezze; *

a te oltárodnál, Seregek Ura, Istenem és Királyom!

Boldogok, akik házadban laknak, *

és téged örökké magasztalnak.

Boldog ember, akinek te vagy erőssége, *

és zarándokútra indítja szíve.

Amikor átvonulnak a tikkadt völgyön,

forrás fakad ott, *

mert áldással halmozza el a korai eső.

Újult erővel haladnak az úton, *

és megjelennek Istennél a Sionon.

Seregek Ura, Istene, hallgasd meg imámat, *

fogadd füledbe, Jákob Istene!

Oltalmazó Istenünk, nézz le ránk, *

tekints kegyesen a te fölkentedre!

Bizony, egy nap a te házadban *

ezernyi másnál többet ér.

Inkább szeretnék az Úr házának küszöbén állni, *

mint lakni a gonoszok sátraiban.

Mert az Úristen nap és védőpajzs, *

kegyelmet oszt és dicsőséget.

Nem von meg semmi jót azoktól, *

akik ártatlanul élnek.

Seregek Ura, boldog az az ember, *

aki tebenned bízik.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Mily kedves a te hajlékod, Seregek Ura!
3. ant. Dicső dolgokat mondanak rólad, Isten városa!
87 (86). zsoltár
Jeruzsálem minden népnek anyja
A szabad asszony a magasságbeli Jeruzsálemet jelenti: ez a mi anyánk (Gal 4, 26).

Háza alapjait szent hegyén vetette meg, †

mert Sion kapuit szereti az Úr *

Jákob bármely hajlékánál jobban.

Dicső dolgokat mondanak rólad, *

Isten városa!

Tisztelőim között említem majd Egyiptomot és Babilont, †

Filiszteát, Tiruszt és Etiópiát, *

mert ezek mind itt születtek.

Sionról pedig azt mondják majd: †

„Ez is, meg az is benne született, *

és őt maga a Fölséges erősítette meg!”

Az Úr bejegyzi a népek könyvébe: *

„Ezek mind itt születtek!”

És a körtáncot lejtők mind azt dalolják: *

„Minden forrásom belőled fakad!”

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Dicső dolgokat mondanak rólad, Isten városa!

Leborulok szent templomodban,

Hálát adok nevedért, Uram.

ELSŐ OLVASMÁNY

Szent Péter apostol első leveléből

2, 1-17

Mint élő kövek, épüljünk Krisztusra!

Szeretteim! Szakítsatok minden gonoszsággal, minden álnoksággal, képmutatással, irigységgel és minden rágalmazással. Mint újszülött csecsemők kívánjatok lelki, vizezetlen tejet, hogy tőle felnőjetek az üdvösségre, hisz tapasztaltátok, hogy milyen jó az Úr.

Menjetek hozzá, az élő kőhöz, amelyet – bár az emberek elvetettek – az Isten kiválasztott és megbecsült, és mint élő kövek, épüljetek fölé lelki házzá, szent papsággá, hogy Istennek tetsző lelki áldozatokat hozzatok Jézus Krisztus által. Ezért van benne az Írásban: „Lám, kiválasztott, becses szegletkövet rakok le Sionban. Aki hisz benne, az nem vall szégyent.” Nektek tehát, mivel hisztek benne, dicsőségetekre válik, a hitetlenekre ellenben ez vonatkozik: Az a kő, amelyet az építők elvetettek, szegletkő lett, a botlás köve és a botrány sziklája: megbotlanak rajta, mert nem fogadták el hittel a tanítást, amelyre meghívást kaptak. Ti azonban választott nemzetség, királyi papság, szent nemzet, tulajdonul kiválasztott nép vagytok, hogy annak dicsőségét hirdessétek, aki a sötétségből meghívott benneteket csodálatos világosságára. Ti valamikor nem voltatok nép, most pedig Isten népe vagytok; régen nem nyertetek kegyelmet, most pedig irgalomra találtatok.

Szeretteim, kérlek benneteket, hogy mint idegenek és zarándokok, tartózkodjatok a testi kívánságoktól, mert ezek a lélek ellen törnek. Éljetek szép életet a pogányok között, hogy lássák jótetteiteket, és látogatása napján majd magasztalják az Istent, épp, amiért most gonosztevőnek rágalmaznak benneteket.

Engedelmeskedjetek az Úrért minden emberi hatalomnak, mind a királynak, a legfőbbnek, mind a helytartóknak, akiket ő küldött, hogy a gonoszokat megbüntessék, a jókat pedig kitüntessék. Mert az az Isten akarata, hogy tetteitekkel némítsátok el az ostoba emberek tudatlanságát. Szabad emberek vagytok, de nem arra való a szabadságotok, hogy a gonoszság takarójának használjátok, hanem mint Isten szolgái (úgy éljetek vele). Mindenkit tiszteljetek, szeressétek a testvéri közösséget, féljétek az Istent, s tiszteljétek a királyt!

VÁLASZOS ÉNEK

Vö. Tób 13, 21; Jel 21, 19-21

Drágakőből épültek falaid, Jeruzsálem! * És a tornyok színaranyból.

Jeruzsálem kapui zafírból és smaragdból épültek, és falai körös-körül drágakőből. * És a tornyok színaranyból.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Szabó Imre szombathelyi püspök beszédeiből

(Eger, 1856, V. kötet, 199)

A templom az ég kapuja

Hívő népünk a templomot Isten házának és az ég kapujának tekinti.

Isten már az Ószövetségben megígéri, hogy a templomban népe között lakik majd, és nem hagyja el az ő népét, Izraelt.

Isten jelenléte még sajátosabban és szemléletesebben megvalósul az Újszövetség templomaiban az oltáriszentségi Jézus által.

De hogyan lehet és lesz a templom a hívők számára az ég kapuja?

Jézus tanítása szerint az örök élet elnyerésének feltétele, hogy megismerjük az egyedül igaz Istent és az ő küldöttjét, Jézus Krisztust.

Ezt az üdvös ismeretet azonban hol szerezhetnénk meg máshol, mint a templomban?

A tudás persze egymagában még kevés az üdvösségre. Szükség van az Isten akaratának teljesítésére is. Erre azonban az ember csak Jézus által, Jézussal és Jézusban képes.

De hol tudunk egyesülni Jézussal, az igazi szőlőtővel mi a szőlővesszők? Szintén az Isten házában, a templomban a szentségek által.

A kereszteléskor itt vétetik le rólunk a bűn átka és születünk újjá vízből és Szentlélekből: leszünk Jézus testének tagjaivá és a mennyország örököseivé.

Itt részesülünk az élet Kenyerében is, amely erőt ad nekünk a földi zarándoklás idején, és egyúttal megóv az örök haláltól és biztosítja boldog feltámadásunkat.

S a többi szentség éltető és erősítő kegyelme szintén a templomban árad a hívők lelkébe.

Hogyne volna tehát számunkra a templom a mennyország kapuja?

Van azonban mindezeknek egy egyéni feltétele is. Törekednünk kell arra, hogy mindig érdeklődő és tanulékony lélekkel hallgassuk az Isten igéjét, rendszeresen járjunk el a templomba, hívő lélekkel és tevékenyen vegyünk részt a Krisztus keresztáldozatát megújító szentmiseáldozaton, értékeljük nagyra a szentségek kegyelmeit, és gyakran vegyük is igénybe azokat.

Ellenkező esetben hiába lakik köztünk Isten a mi templomainkban, hiába van jelen Jézus az Oltáriszentségben, hiába kínálja fel nekünk az ő igéjét, az ő testét és vérét lelkünk táplálására, és hiába bocsátja rendelkezésünkre a szentségek kegyelmi forrásait. Mindez keveset használ nekünk. Sőt egykor majd megnehezíti számadásunkat az a tény, hogy közömbösségből, hanyagságból vagy hitetlenségből nem ismertük fel látogatásának idejét, és nem viszonoztuk szeretetét. Amitől Isten őrizzen meg mindannyiunkat!

VÁLASZOS ÉNEK

Zsolt 83, 2-3. 5

Mily kedves a te hajlékod, Seregek Ura: epedve sóvárog lelkem * Az Úr udvarába!

Aki házadban élhet, Urunk, téged dicsérhet szüntelen. * Az Úr udvarában!

HIMNUSZ – TÉGED, ISTEN, DICSÉRÜNK

Téged, Isten, dicsérünk, *

téged Úrnak ismerünk!

Téged, örök Atyaisten, *

mind egész föld áld és tisztel.

Téged minden szép angyalok, *

kerubok és szeráfkarok,

egek és minden hatalmak, *

szüntelenül magasztalnak:

Szent vagy, szent vagy, *

erősséges szent Isten vagy!

Nagyságoddal telve ég s föld, *

dicsőséged mindent betölt.

Téged dicsér, egek Ura, *

apostolok boldog kara.

Dicséretes nagy próféták *

súlyos ajka hirdet és áld.

Jeles mártírseregek *

magasztalnak tégedet.

Vall tégedet világszerte *

szent Egyházad ezerszerte,

ó, Atyánk, téged *

s mérhetetlen nagy Fölséged,

s azt, ki hozzánk tőled jött le: *

Atya igaz Egyszülöttje,

és áldjuk veled *

vigasztaló Szentlelkedet.

Krisztus, Isten Egyszülöttje, *

Király vagy te mindörökre.

Mentésünkre közénk szálltál, *

szűzi méhet nem utáltál.

Halál mérgét megtiportad, *

mennyországod megnyitottad.

Isten jobbján ülsz most széket, *

Atyádéval egy fölséged.

Onnan leszel eljövendő, *

mindeneket ítélendő.

Téged azért, Uram, kérünk, *

mi Megváltónk, maradj vélünk.

Szentjeidhez végy fel égbe, *

az örökös dicsőségbe.

A következő rész tetszés szerint imádkozható:

Szabadítsd meg, Uram, néped, *

áldd meg a te örökséged!

Te kormányozd, te vigasztald, *

mindörökké felmagasztald!

Mindennap dicsérünk téged, *

szent nevedet áldja néped!

Bűntől e nap őrizz minket *

és bocsásd meg vétkeinket!

Irgalmazz, Uram, irgalmazz, *

híveidhez légy irgalmas!

Kegyes szemed legyen rajtunk, *

tebenned van bizodalmunk!

Te vagy, Uram, én reményem, *

ne hagyj soha szégyent érnem!

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Magában a felszentelt templomban:

Istenünk, te megengeded, hogy templomunk felszentelésének napját lelkünk javára évente megünnepeljük, hallgasd meg néped könyörgő szavát. Add, hogy erről a helyről mindig tiszta áldozat szálljon eléd, reánk pedig a megváltás bőséges kegyelme áradjon. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

A felszentelt templomon kívül:

Istenünk, te élő kövekből, választottaidból emelsz örök hajlékot fölséges nevednek. Add, hogy Egyházadat bőkezűen töltse el az ajándékozó Szentlélek, és hívő népedből egyre inkább felépüljön a mennyei Jeruzsálem. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Vagy:

Istenünk, te Egyháznak nevezted népedet. Add, hogy az a közösség, amely nevedben egybegyűlt, csak téged szolgáljon, szeressen és kövessen; és vezetéseddel jusson el a megígért mennyei hazába. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky