## 2023. április 19.

## Szerda, húsvéti idő, 2. hét
2. zsoltáros hét

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

Urunknak áldott napja ez,

szent fényességgel virradó,

világnak átkos vétkeit

kiontott szent vér mossa le.

Eltévedt ember hitre tér,

vakok szemében gyúl a fény;

s hogy irgalmat nyert a lator,

félelmünk immár megszűnik!

Ámulnak mind az angyalok

látván a bűnbánó latort,

ki bízva Krisztushoz kiált,

s menny üdvösségét élvezi.

Csodálandó nagy szent titok:

világnak bűnét elveszi,

s a testben járók vétkeit

eltörli Krisztus teste már.

Mi más lehetne nagyszerűbb?

Bűnt megbocsát az irgalom,

félelmet űz a szeretet,

s új életet hoz a halál.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

Vagy Húsvét nyolcada utáni köznapokon tetszés szerint:

Örvendj, ég, messzi csillagok,

tenger, föld, nap, tapsoljatok;

kereszthalálból Mesterünk

feltámadt, s benne élhetünk.

Ím, üdvösségünk visszatért,

Bárányunk ontott drága vért,

a bűnhomályból egymaga

lett létünk bátor hajnala.

Halált végzett ki e halál,

gyógyírra bűn, baj itt talál;

erényeink sértetlenül

ragyognak már győztes jelül.

Reményt ad és új kezdetet

e fénylő megváltói tett;

higgyük: mi is feltámadunk,

s mennyben lesz boldog otthonunk.

Fellelkesítnek szent javak,

buzgó imák ujjongjanak;

Húsvétot ünnepeljük itt,

mely nekünk nyújtja kincseit.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Mi magunk is sóhajtozunk, és várjuk testünk megváltását.
38. zsoltár
Beteg ember imája
A természet mulandóságnak van alávetve … Isten akaratából (Róm 8, 20).
I.

Így szóltam: „Vigyázok útjaimra, *

nyelvemmel nem vétkezem;

retesszel zárom le szájam, *

amíg gonosz ember áll előttem.”

Hallgattam, elnémultam, de mi haszna, *

és fájdalmam kiújult.

Szívem fölhevült bennem, *

elmélkedtem, s egyre nagyobb lánggal égett.

Nyelvem akkor megoldódott: *

„Uram, tudasd velem életem végét:

mennyi napjaimnak száma, *

hadd tudjam meg, mily rövid az életem!”

Íme, napjaimat néhány araszra mérted, *

életem ideje előtted semmiség.

Minden csak hiábavalóság, minden emberélet is, *

mint az árnyék, az ember úgy múlik el.

Hiábavaló az is, hogy vesződik, *

kuporgat, de nem tudja, kinek.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Mi magunk is sóhajtozunk, és várjuk testünk megváltását.
2. ant. Hallgasd meg, Uram, kiáltásomat, és figyelj könnyeimre!
II.

És most, Uram, mire várhatok? *

Egyedül benned reménykedem.

Minden gonoszságomból ments ki engem, *

ne szolgáltass ki az esztelen gyalázatának!

Elnémulok, már nem nyitom ki ajkamat, *

mert te vagy, aki ezt végbevitted.

Csapásaidat vedd le rólam, *

elpusztulok sújtó kezed alatt.

Fenyíted az embert gonoszsága miatt, †

moly módjára erejét elemészted. *

Mint egy lehelet, annyit ér minden ember.

Hallgasd meg, Uram, imádságomat, *

figyelj kiáltásomra!

Ne légy süket siránkozásomra, †

hiszen nálad jövevény vagyok, *

vándor, mint minden ősöm.

Vedd le rólam szemedet, hogy föllélegezzem, *

mielőtt elmegyek, és nem leszek többé.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Hallgasd meg, Uram, kiáltásomat, és figyelj könnyeimre!
3. ant. Isten irgalmában bízom, mindenkor és mindörökké. Alleluja.
52 (51). zsoltár
A rágalmazók ellen
Aki dicsekszik, az Úrban dicsekedjék (1 Kor 1, 31).

Mit dicsekszel gonoszságoddal, *

te, aki a gonoszságban vagy hatalmas?

Egész nap álnokságon jár az eszed; *

te cselszövő, a nyelved éles, mint a borotva!

A rosszat jobban kedveled a jónál, †

a hazugságot inkább, mint az igaz beszédet, *

te álnok nyelv, minden bajt hozó beszéd kedves neked.

Éppen ezért el is pusztít Isten mindörökre, †

kigyomlál és kiköltöztet hajlékodból, *

gyökerestől kitép az élők földjéből.

Látják ezt az igazak, és megilletődnek, *

azután nevetve mondják:

„Íme, az ember, aki nem Istenben kereste oltalmát, †

hanem gazdagságában volt reménye, *

és csak gonoszsága minden ereje!”

Én pedig mint viruló olajfa Isten házában, †

Isten irgalmában bízom, *

mindenkor és mindörökké.

Örökké áldalak azért, amit tettél, †

nevedben reménykedem, *

mert jóságos vagy híveidhez.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Isten irgalmában bízom, mindenkor és mindörökké. Alleluja.

Isten feltámasztotta Krisztust a halálból. Alleluja.

Hogy legyen hitünk és reményünk Istenben. Alleluja.

ELSŐ OLVASMÁNY

A Jelenések könyvéből

2, 12-29

Levél a pergamoni és tiatirai egyházhoz

Én, János, látomásban hallottam, amikor az Úr ezt mondta nekem: „A pergamoni egyház angyalának ezt írd: »Ezt mondja, aki a kétélű hegyes kardot tartja:

Tudom, hol lakol; ott, ahol a sátán trónja áll. Ragoszkodol a nevemhez, nem tagadtad meg hitemet még azokban a napokban sem, amikor Antipászt, hűséges vértanúmat nálatok, ahol a sátán lakik, megölték. De van némi kifogásom ellened. Élnek köztetek olyanok, akik Bileám tanításához ragaszkodnak, aki kioktatta Bálákot, hogy áldozati hús evésére és erkölcstelenségre csábítsa Izrael fiait. Olyanok is élnek köztetek, akik a nikolaiták tanításához ragaszkodnak. Tarts hát bűnbánatot! Mert ha nem, késedelem nélkül odamegyek, és harcba szállok veletek, számnak kardjával.

Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek az egyházaknak: A győztesnek rejtett mannát adok, és egy fehér követ. A kövön új név van, amelyet senki más nem ért, csak aki megkapja.»

A tiatirai egyház angyalának ezt írd: »Ezt mondja az Isten Fia, akinek szeme, mint a lobogó tűz, és lába, mint a sárgaréz:

Tudok tetteidről, szeretetedről, hitedről, szolgálataidról és állhatatosságodról, arról, hogy most több jót teszel, mint azelőtt. De van ellened egy kifogásom: eltűröd, hogy Izebel asszony, aki prófétának mondja magát, tanításával arra csábítsa szolgáimat, hogy erkölcstelenkedjenek, és egyenek a bálványoknak bemutatott áldozatok húsából. Adtam neki időt, hogy megtérjen, de nem akar megtérni erkölcstelenségéből. Ágynak döntöm, akik meg házasságot törnek vele, azokat nagy nyomorúságokba, hacsak nem szakítanak üzelmeikkel. Gyermekeit halálra adom, hadd tudja meg minden egyház, hogy én vagyok, aki a veséket és a szíveket vizsgálja, és megfizetek mindenkinek, kinek-kinek a tettei szerint.

Nektek meg, többi tiatiraiak, akik nem követitek ezt a tanítást, és akik – hogy úgy mondjam – nem ismeritek a sátán mélységeit, ezt üzenem: Nem rakok rátok más terhet. De amitek van, ahhoz ragaszkodjatok, amíg el nem jövök. A győztesnek, aki mindvégig kitart szolgálatomban, hatalmat adok a népek fölött. Vaspálcával fogja kormányozni, és mint cserépedényeket, összetöri őket. Ezt a hatalmat Atyámtól kaptam. És neki adom a hajnalcsillagot.

Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek az egyházaknak.«”

VÁLASZOS ÉNEK

Jel 2, 18. 23; 22, 12

Ezt mondja az Isten Fia, akinek szeme, mint a lobogó tűz: Én vagyok, aki a veséket és a szíveket vizsgálja, * És megfizetek mindenkinek a tettei szerint, alleluja.

Hamarosan eljövök, s velem lesz a jutalom. * És megfizetek mindenkinek a tettei szerint, alleluja.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Nagy Szent Leó pápa beszédeiből

(Sermo 12 de Passione, 3, 6-7: PL 54. 355-357)

Az Egyházban élő Krisztus

Szeretteim! A legkisebb kétség sincs abban, hogy Isten Fia az emberi természetet felvéve olyan szoros kapcsolatba lépett vele, hogy a Krisztus nemcsak abban az egy emberben van, aki az egész teremtés elsőszülöttje, hanem ott van minden szentjében is, mert amint a tagoktól nem választható el a fej, úgy a fejtől sem választhatók el a tagok.

Igaz ugyan: nem erre az életre vonatkozik, hanem az örök életre, hogy Isten lesz minden a mindenben, mégis már most is osztatlan lakója ő a saját templomának, amely az Egyház, ígéretéhez híven: Én veletek vagyok mindennap, a világ végéig.

Mindazt tehát, amit Isten Fia a világ kiengesztelése végett cselekedett és tanított, nemcsak az elmúlt idők történetéből tudjuk, hanem a jelenben végbevitt művek erejéből is megtapasztaljuk.

Mert ő az, aki a Szentlélek erejéből szűzi Anyától született, aki sértetlen szűzi Egyházát ugyanolyan ihletéssel termékenyíti meg, hogy az újjászülő keresztség által megszámlálhatatlan sokaság szülessék, Isten gyermekeinek sokasága, s akikről meg van írva: nem a vérnek vagy a testnek a vágyából, s nem is a férfi akaratából, hanem Istenből születtek.

Mert ő az, akiben áldást nyer Ábrahám egész családja, az örökbe fogadott egész emberiség; a pátriárka pedig a népek atyja lesz, mert az ígéret fiai a hitből, nem pedig a test vágyából születnek.

Igen, ő az, aki az ég alatt élő összes nemzet közül egyet sem mellőzött: valamennyi népből hívja össze szent juhai egyetlen nyáját. Szüntelenül teljesíti tehát ígéretét: Más juhaim is vannak, amelyek nem ebből az akolból valók. Ezeket is ide kell vezetnem. Hallgatni fognak szavamra, és egy nyáj lesz, és egy pásztor.

Jóllehet elsősorban Péternek mondja: Legeltesd juhaimat, mégis az egy Úr irányít minden pásztori gondoskodást. És olyan viruló réten, olyan dús legelőn táplálja azokat, akik a Szikla köré gyűlnek, hogy máris mérhetetlenül sok a kövér legelőn, vagyis a szereteten annyira megerősödött bárány, hogy nem vonakodnak pásztoruk nevéért meghalni, miként a jó Pásztor is kegyes volt juhaiért az életét is feláldozni.

Igen, Krisztus az, akivel együtt halnak meg nemcsak a dicsőséges bátor vértanúk, hanem a keresztségben újjászülető hívő emberek is magában az újjászületés szentségében.

Ezzel a halállal ünnepeljük előírásosan az Úr húsvétját, a tisztaság és igazság kovásztalan kenyerében, hiszen ha elvetjük a régi gonoszság kovászát, az új embert magának az Úrnak a vére részegíti meg, magának az Úrnak a teste táplálja.

Mert éppen azt hozza létre a Krisztus testében és vérében való részesedés, hogy azzá alakuljunk át, akit magunkhoz vettünk, és így lélekben és testben, egész életünkben hordozzuk őt, akivel együtt haltunk meg, együtt temetkeztünk el, és együtt támadtunk fel az új életre.

VÁLASZOS ÉNEK

Jn 10, 14; Ez 34, 11-13

Én vagyok a jó Pásztor; * Ismerem enyéimet, és enyéim ismernek engem, alleluja.

Nézzétek, magam gondoskodom nyájamról, és magam ügyelek rájuk; hazahozom őket a népek közül, és legeltetem őket. * Ismerem enyéimet, és enyéim ismernek engem, alleluja.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Urunk, Istenünk, évről évre megemlékezünk Húsvét szent titkáról, amellyel helyreállítottad az ember eredeti méltóságát és megadtad a feltámadás reményét. Kérve kérünk, add, hogy amit hittel ünneplünk, azt örök szeretetedből elnyerjük. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky