## 2023. november 15.

## Szerda, évközi idő, 32. hét
4. zsoltáros hét

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

I. Amikor az imaórát éjszaka vagy kora hajnalban mondják:

Mindenek Atyja, világ újítója,

nagy Király, Krisztus, félelmetes Bíró,

áldva dicsérünk, esedezve kérünk,

nézz a szívünkre!

Éjszaka zengjük hálaénekünket,

te segíts minket, hogy méltók lehessünk

dicsérni téged egy szívvel örökké,

fénynek adója.

Szítsd fel szívünknek szerelmét irántad,

add, hogy úgy éljünk, hogy halált ne lássunk,

s hogy tetteinkben örök dicsőséged

meg-megújuljon.

Add, hogy szívünket tüzed általjárja,

s mint Jegyesünket mindig ébren várjunk,

és a kezünkben ki nem alvó lánggal

égjen a mécses.

Egyként dicsérjük mennyei Atyánkat,

s téged, Királyunk, kegyes Üdvözítőnk,

Szentlélek Isten, dicséreted zengjen

földön, egekben. Ámen.

II. Amikor az imaórát a nap nem reggeli órájában végzik:

Krisztus, igaz fény, kegyelem és élet,

végtelen jóság, öröme a földnek,

csorduló véred a halálból minket

megszabadított.

Gyújtsd fel szívünkben szereteted lángját,

áraszd ránk, kérünk, a hit égi fényét,

és növeld bennünk a segítő jóság

minden erényét.

Messze tartsd tőlünk a gonosz kísértőt,

győzd le a Sátánt hatalmas erőddel,

és álljon mellénk, kit az égből küldesz:

isteni Lelked.

Dicsőség néked, örök Atyaisten,

és neked, Krisztus, Atya egyszülötte,

s kettejük Lelke, velük egyenlő Úr

minden időn át. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Áldjad, lelkem, az Urat, és ne feledd, hogy veled mennyi jót tett!
103 (102). zsoltár
Az irgalmas Isten dicsérete
Istenünk irgalmából eljött hozzánk felkelő Napunk a magasságból (vö. Lk 1, 78).
I.

Áldjad, lelkem, az Urat, *

egész bensőm az ő szent nevét áldja!

Áldjad, lelkem, az Urat, *

és ne feledd el, hogy veled mennyi jót tett!

Ő megbocsátja minden bűnödet, *

és minden betegségedet meggyógyítja.

Életedet megváltja a sírtól, *

szeretetével és könyörületével meg is koronáz.

Egész életedet elhalmozza javakkal, *

és megújul ifjúságod, mint a sasoké.

Az Úr igazságot szolgáltat, *

és minden elnyomottnak megvédi jogát.

Mózessel megismertette útjait, *

és Izrael fiaival nagy csodáit.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Áldjad, lelkem, az Urat, és ne feledd, hogy veled mennyi jót tett!
2. ant. Ahogyan az atya könyörül fiain, úgy könyörül az Úr azokon, akik félik őt.
II.

Könyörületes az Úr, és jóságos, *

hosszan tűrő és nagy irgalmú.

Nem pöröl velünk szüntelen, *

és haragja nem tart örökké.

Nem bűneink szerint bánik velünk, *

és nem gonoszságunk szerint fizet vissza.

Mert amilyen messze van az ég a földtől, *

olyan nagy a szeretete az őt félők iránt.

És amilyen távol van napkelet napnyugattól, *

olyan messzire veti el vétkeinket.

És ahogyan az atya megkönyörül fiain, *

úgy könyörül az Úr azokon, akik félik őt.

Ő jól tudja, hogy miből formált, *

nem felejti, hogy csak por vagyunk.

Az ember napjai olyanok, mint a fű, *

virul, mint a mező virága;

de egy kis szellő, s már vége van, *

a helyét sem ismerik többé.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Ahogyan az atya könyörül fiain, úgy könyörül az Úr azokon, akik félik őt.
3. ant. Áldjátok az Urat mind, ti, kezének művei!
III.

Az Úr szeretete mindörökké az istenfélőkkel van, *

és igazsága még unokáikkal is.

Azokkal, akik szövetségét híven őrzik, *

és hűségesen teljesítik parancsait.

Az Úr a mennyben állította fel trónját, *

királyi hatalmával uralkodik a mindenségen.

Áldjátok az Urat, ti, angyalok, †

ti, hatalmasok, akik teljesítitek parancsát, *

és hallgattok intő szavára.

Áldjátok az Urat, ti, mennyei erők, *

szolgái, kik akaratát teljesítitek.

Áldjátok az Urat mind, ti, kezének művei, †

mindenütt, ahol uralkodik. *

Áldjad, lelkem, az Urat!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Áldjátok az Urat mind, ti, kezének művei!

Döntéseid útját add megértenem,

Csodás tetteiden szemlélődöm.

ELSŐ OLVASMÁNY

Dániel próféta könyvéből

5, 1-2. 5-9. 13-17. 25 – 6, 1

Isten ítélete Baltazár lakomáján

Azokban a napokban Baltazár király nagy lakomát rendezett főembereinek – szám szerint ezren voltak –, és ezer ember előtt itta a bort. A bortól ittasan Baltazár megparancsolta, hogy hozzák elő azokat az arany és ezüst edényeket, amelyeket apja, Nebukadnezár elhozott a jeruzsálemi templomból. Az volt a szándéka, hogy abból igyanak a király és főemberei, feleségei és mellékfeleségei.

Ugyanabban az órában emberi kéz ujjai jelentek meg, és írni kezdtek a lámpással szemben a királyi palota falának mészfelületére. A király észrevette az író kéz ujjait. Erre a királynak elváltozott az arca, s gondolatai megrémítették. Csípőjének ina elernyedt, és térdei egymáshoz verődtek.

A király hangosan követelte, hogy vezessék eléje a varázslókat, kaldeusokat és jósokat. Így szólt a király Bábel bölcseihez: „Aki elolvassa ezt az írást, és tudtomra adja értelmét, bárki lesz is az, bíbort ölt, aranyláncot kap a nyakába, és harmadikként uralkodik országomban.” A király bölcsei mind összesereglettek, de sem az írást nem tudták elolvasni, sem az értelmét nem tudták a királynak megmondani. Erre Baltazár király annyira megijedt, hogy arca belesápadt; de főemberei is megrémültek.

Dánielt bevezették a király elé. A király így szólt hozzá: „Te vagy az a Dániel, az a júdeai fogoly, akit atyám, a király Júdából hozott ide? Azt hallottam felőled, hogy Isten lelke van benned, lángész, értelem és kiváló bölcsesség található benned. Az előbb ide rendeltem a bölcseket és varázslókat, hogy olvassák el nekem ezt az írást, de nem tudták megmondani a dolog értelmét. De rólad azt hallottam, hogy te tudsz magyarázatot adni, sőt a legnehezebb kérdéseket is meg tudod oldani. Ha csakugyan el tudod olvasni ezt az írást, s meg tudod nekem fejteni az értelmét, akkor bíborba öltöztetlek, aranyláncot kapsz a nyakadba, és harmadikként uralkodhatsz országomban.”

Dániel erre azt felelte a királynak: „Adományaidat tartsd meg magadnak, és ajándékaidat add másnak! De az írást elolvasom a királynak, és tudtodra adom az értelmét.

Az írás, amelyet felrótt: »Mené, mené, tekél és parszin«. A szavaknak ez a jelentésük: »Mené«: Isten számba vette a királyságodat, és véget vetett neki. »Tekél«: megmért a mérlegén, és könnyűnek talált. »Parszin«: feldarabolta országodat, aztán a médeknek és a perzsáknak adta.”

Akkor Baltazár parancsára Dánielt bíborba öltöztették, aranyláncot tettek a nyakába, és közhírré tették, hogy az országban ő a harmadik uralkodó. Még ugyanazon az éjszakán megölték Baltazárt, a káldeusok királyát. Az országot a méd Dárius foglalta el hatvankét éves korában.

VÁLASZOS ÉNEK

Zsolt 74, 6. 8. 9; Jel 14, 9. 10

Fejeteket ne hordjátok fönn kevélyen, hiszen Isten a bíró, ő alázza le ezt, és emeli magasba amazt. * Kehely van az Úr kezében, meg kell inniuk a föld bűnöseinek.

Aki leborul a vadállat és képmása előtt, az inni fog az Isten haragjának borából. * Kehely van az Úr kezében, meg kell inniuk a föld bűnöseinek.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Egy II. századi szerző szentbeszédéből

(Cap. 10, 1 – 12, 1; 13, 1: Funk 1, 157-159)

Legyünk kitartóak a reménységben!

Testvéreim, tegyük meg mindenben az Isten akaratát, aki arra hívott meg bennünket, hogy életünk legyen, és mindig csak az erényes életre törekedjünk; kerüljük el a kisebb hibákat is, mert ezek gyakran a súlyos bukások előfutárai, és meneküljünk minden kötelességmulasztástól, nehogy a gonosz hatalmába kerüljünk. Ha a jóra törekszünk, elnyerjük a lelki békét. Éppen ezért nem is lehet részük ebben a békében azoknak, akik emberi tekintetektől félve többre becsülik a jelen élet gyönyöreit, mint a jövő örök élet ígéreteit. Ezek ugyanis nem tudják észrevenni azt, hogy a jelen világ gyönyörűsége mekkora gyötrelmek okozója is, sem azt, hogy milyen kívánatos kincseket rejt a jövendő ígéret. Biztosan elviselhetőbb lenne, ha egyedül csak maguk cselekednének így, azonban e hamis tanaikkal állandóan megfertőznek más ártatlan lelkeket is, nem sejtve, hogy ezzel kétszeres ítéletet vonnak majd magukra: a magukét és azokét, akik hallgatnak rájuk.

Mi tehát tiszta szívvel szolgáljuk Istent, hogy a választottak között lehessünk, mert nincs annál szerencsétlenebb, mint aki megtagadja az Istennek kijáró szolgálatot, s nem hisz ígéreteiben. A prófétai szózat is erre utal: Milyen szerencsétlenek a kettős lelkületűek és kételkedő szívűek, akik azt mondják: Hallottuk, hogy ez meg ez történt az atyák idejében régebben; mi pedig napról napra várakozva mindezekből most semmit sem látunk. Szerencsétlenek, vegyetek példát a fáról, nézzétek a szőlőt: először ugyanis megmetszik vadhajtásaitól, azután erőteljes ága fakad, majd keserű-savanyú fürtöcske, nagyvégre pedig, az édes, érett fürt. Így az én népem is előbb háborúságot és elnyomást szenved el, de utána boldog jövőre virrad.

Ne legyünk tehát, testvérek, kettős lelkületűek, hanem tartsunk ki szilárdan reménységünkben, hogy elnyerjük egykor jutalmunkat is. Hűséges az Isten, aki megígérte, hogy megfizet mindenkinek a cselekedetei szerint. Ha tehát a hűség útján járunk Isten színe előtt, akkor be is jutunk boldog országába, és megkapjuk, amiket megígért, amiket fül nem hallott, szem nem látott, és az emberi szív soha föl nem foghatott.

Minthogy senki sem tudhatja Isten érkezésének pontos idejét, óráról órára várjuk szeretetben és igazságban Isten országát. Már kezdjük is meg, testvérek, a megtérés cselekedeteivel várakozásunkat, visszatérve a helyes életmódra; hiszen mindnyájan telve vagyunk meggondolatlansággal és rossz tulajdonsággal. Tisztogassuk meg magunkat bűneinktől, és térjünk meg őszinte lélekkel, hogy üdvözüljünk; ne legyünk hízelgők, és ne csak a hittestvérek kedvét keressük, hanem törekedjünk a pogányokkal szemben is szerető bánásmódra, nehogy miattunk bárki is gyalázza Isten szent Nevét.

VÁLASZOS ÉNEK

1 Kor 15, 58; 2 Tessz 3, 13

Legyetek állhatatosak és kitartók, tegyetek mindig minél többet az Úr ügyéért, * Hiszen tudjátok, hogy az Úr ügyében való fáradozástok nem hiábavaló,

Ne fáradjatok bele a jótettekbe! * Hiszen tudjátok, hogy az Úr ügyében való fáradozástok nem hiábavaló,

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Mindenható, irgalmas Isten, kegyelmeddel tarts távol tőlünk minden rosszat. Add, hogy minden testi-lelki erőnkkel szolgálatodra álljunk, és készségesen teljesítsük szent akaratodat. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky