## 26. január 2023

## Sv. Timoteja a Títa, biskupov
spomienka

Timotej a Títus, žiaci a pomocníci apoštola Pavla: jeden stál na čele efezskej cirkvi, druhý krétskej. Im boli adresované listy, ktoré sa volajú pastoračnými a obsahujú veľmi cenné pokyny pre formovanie pastierov i veriacich.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Čo pobožný ľud koná na pamiatku

a zveľadenie úcty tvojich kňazov,

ó, Veľkňaz, táto štedrosť na prejavy

nech teba slávi!

Otcami boli z daru tvojej lásky,

žiarili čnosťou putujúcim k tebe,

živili duše – ako keď mať chová –

pokrmom slova.

Cez protivenstvá, čo im v ceste stáli,

si zachovali pevnú vieru v teba

a každého z nich nádej v rajské dobrá

zmenila v obra.

Pozemský úsek púte nebol ľahký,

prešli ho zdarne, zastali až v nebi,

kde čakal trón a veniec nehynúci,

boli preň súci.

Kňaz a Kráľ, Kriste, Silný, Nesmrteľný,

sláva ti, česť a nevýslovná vďaka

od tvorov, ktoré sa ti v chválu zmenia

do neskončenia. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Žalm 89, 39-53
Nárek nad zrúcaninami Dávidovho domu
Vzbudil nám mocného Spasiteľa z rodu Dávida. (Lk 1, 69)
IV

A predsa si ho odmietol a zavrhol, *

nahneval si sa na svojho pomazaného.

Rozlomil si zmluvu so svojím sluhom, *

do prachu si zhodil jeho korunu,

všetky jeho múry si rozbúral *

a na trosky si premenil jeho pevnosti.

Plienili ho všetci, čo išli okolo, *

a na posmech vyšiel u susedov.

Povýšil si pravicu jeho utláčateľov, *

všetkým nepriateľom si spôsobil radosť.

Ostrie jeho meča si otupil *

a nepomáhal si mu pri boji.

Jeho lesku si urobil koniec *

a na zem si povalil jeho trón.

Skrátil si dni jeho mladosti, *

zahrnul si ho hanbou.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

V

Ako dlho ešte, Pane? Navždy sa budeš ukrývať? *

Tvoj hnev bude blčať sťa oheň?

Spomeň si, aké krátke je moje trvanie, *

akých pominuteľných si utvoril všetkých synov ľudských!

Ktorýže človek môže žiť naveky a smrť neuzrieť, *

kto môže vyviaznuť z pazúrov smrti?

Kdeže sa, Pane, podela tvoja dávna priazeň, *

ako si prisahal Dávidovi vo svojej vernosti?

Spomeň si, Pane, na potupu svojich služobníkov, *

ktorá sa nakopila v mojom lone od mnohých národov,

ktorou, Pane, potupovali tvoji nepriatelia, *

ktorou potupovali kročaje tvojho pomazaného.

Nech je zvelebený Pán naveky. *

Staň sa. Amen.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Žalm 90
Nech je nad nami dobrotivosť Pána
U Pána je jeden deň ako tisíc rokov a tisíc rokov ako jeden deň. (2 Pt 3, 8)

Pane, stal si sa nám útočišťom *

z pokolenia na pokolenie.

Prv než sa vrchy zrodili †

a povstali zem i svet, *

ty, Bože, si od vekov až naveky.

Človeka vraciaš do prachu *

a hovoríš: „Vráťte sa, synovia človeka!“

Veď tisíc rokov je u teba ako deň včerajší, čo sa pominul, *

a ako jedna nočná stráž.

Uchvacuješ ich: sú ako ranný sen; *

sú ako bylina v rozpuku:

ráno kvitne a rastie, *

večer vädne a usychá.

Hynieme vskutku pre tvoj hnev *

a desí nás tvoje rozhorčenie.

Naše neprávosti si postavil pred svoj zrak *

a pred jas svojej tváre naše tajné chyby.

V tvojom hneve sa nám míňajú všetky dni *

a naše roky plynú ako vzdych.

Vek nášho žitia je sedemdesiat rokov *

a ak sme pri sile, osemdesiat.

No zväčša sú len trápením a trýzňou, *

ubiehajú rýchlo a my odlietame.

Kto pozná silu tvojho hnevu *

a s bázňou prijme tvoje rozhorčenie?

A tak nás nauč rátať naše dni, *

aby sme našli múdrosť srdca.

Obráť sa k nám, Pane; dokedy budeš meškať? *

Zľutuj sa nad svojimi služobníkmi.

Hneď zrána nás naplň svojou milosťou *

a budeme jasať a radovať sa po všetky dni života.

Rozveseľ nás za dni, keď si nás ponížil, *

za roky, keď sme okusovali nešťastie.

Nech sa tvoje dielo zjaví tvojim služobníkom *

a ich deťom tvoja nádhera.

Nech je nad nami dobrotivosť Pána, nášho Boha; †

upevňuj dielo našich rúk, *

dielo našich rúk upevňuj!

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Pane, u teba je zdroj života.

A v tvojom svetle uvidíme svetlo.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Deuteronómium

30, 1-20

Prísľub odpustenia po vyhnanstve

V tých dňoch Mojžiš povedal ľudu:

„Keď sa na tebe vyplnia všetky tieto slová, požehnanie i kliatba, ktoré som ti predložil, a pripustíš si ich k srdcu uprostred všetkých národov, medzi ktoré ťa Pán, tvoj Boh, rozptýli, a keď sa vrátiš k nemu a budeš i so svojimi deťmi celým svojím srdcom a celou svojou dušou poslúchať jeho nariadenia, ako ti to dnes prikazujem, Pán, tvoj Boh, zmení tvoj údel, zmiluje sa nad tebou a znova ťa zhromaždí spomedzi všetkých národov, medzi ktoré ťa predtým rozptýlil. A keby si bol rozptýlený až po okraj nebies, aj odtiaľ ťa privedie späť Pán, tvoj Boh, vezme si ťa a vovedie do krajiny, ktorú zaujali tvoji otcovia, a ty ju zaujmeš. A urobí ťa šťastnejším a početnejším, než boli tvoji otcovia.

Pán, tvoj Boh, obreže tvoje srdce i srdce tvojho potomstva, aby si miloval Pána, svojho Boha, celým svojím srdcom a celou svojou dušou, aby si mohol žiť. A všetky tieto kliatby obráti na tvojich nepriateľov a tých, čo ťa nenávideli a prenasledovali. Ty sa však vrátiš a budeš počúvať Pánov hlas a plniť všetky prikázania, ktoré ti ja dnes dávam. A Pán, tvoj Boh, dá ti hojnosť vo všetkých dielach tvojich rúk, v plode tvojho života a v plode tvojho dobytka, v úrodnosti tvojej zeme a v bohatstve vo všetkom. Lebo Pán sa vráti a bude sa radovať z teba na tvoje dobro, ako sa radoval z tvojich otcov. Pravda, ak budeš počúvať hlas Pána, svojho Boha a zachovávať jeho prikázania a nariadenia napísané v tomto zákone, a obrátiš sa k Pánovi, svojmu Bohu, celým srdcom a celou dušou.

Veď toto prikázanie, ktoré ti dnes dávam, nie je nad tvoje sily ani ďaleko od teba. Nie je v nebi, žeby si mohol povedať: ‚Kto za nás môže vystúpiť do neba a zniesť nám ho, aby sme ho mohli počuť a zachovávať?‘ Ani za morom nie je, žeby si musel povedať: ‚Kto prejde za nás cez more a kto nám ho prinesie, aby sme ho mohli počuť a zachovávať?‘ Naopak, toto slovo je celkom blízko pri tebe, je v tvojich ústach a v tvojom srdci, a preto ho môžeš zachovať.

Hľa, dnes ti predkladám život a šťastie i smrť a nešťastie. Ak budeš poslúchať príkazy Pána, svojho Boha, ktoré ti dnes dávam, ak budeš milovať Pána, svojho Boha, kráčať po jeho cestách a zachovávať jeho nariadenia, prikázania a ustanovenia, budeš žiť: Pán ťa rozmnoží a požehná v krajine, do ktorej vojdeš a prevezmeš ju do vlastníctva. Ale ak sa tvoje srdce odvráti a nebudeš počúvať, ak sa dáš zviesť a budeš sa klaňať cudzím bohom a budeš im slúžiť, tak vám už dnes hovorím, že zahyniete a nepobudnete dlho v krajine, do ktorej vojdeš, keď prejdeš cez Jordán, aby si ju vzal do vlastníctva.

Nebo i zem volám dnes za svedkov proti vám, že som vám predložil život i smrť, požehnanie i kliatbu: vyvoľ si život, aby si žil ty aj tvoje potomstvo; miluj Pána, svojho Boha, poslúchaj jeho hlas a viň sa k nemu – lebo on je tvoj život a dlhý vek – a budeš bývať v krajine, o ktorej Pán prisahal tvojim otcom Abrahámovi, Izákovi a Jakubovi, že im ju dá.“

RESPONZÓRIUM

Jer 29, 13-14a; Mt 7, 7b

Budete ma hľadať a nájdete ma, ak ma budete hľadať celým svojím srdcom. * Dám sa vám nájsť, hovorí Pán, a privediem vás naspäť zo zajatia.

Hľadajte a nájdete! Klopte a otvoria vám! * Dám sa vám nájsť, hovorí Pán, a privediem vás naspäť zo zajatia.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Homílií svätého biskupa Jána Zlatoústeho

(Hom. 2 de laudibus sancti Pauli: PG 50, 480-484)

Dobrý boj som bojoval

Pavol bol sputnaný v žalári, ale bol ako v nebi. S väčšou radosťou prijímal údery a rany, ako iní berú čestné ceny. A bolesti nemiloval menej ako odmeny, ba samy bolesti pokladal za odmeny, a preto ich nazýval milosťou. Uváž do dôsledkov toto zmýšľanie. Určite bolo odmenou „zomrieť a byť s Kristom“, kým zostať v tele znamenalo boj. Ale z túžby po Kristovi odďaľoval odmeny a dychtil po boji, lebo ho pokladal za potrebnejší.

Už byť odlúčený od Krista bol boj a bolesť a horší ako akýkoľvek iný boj a ako akákoľvek iná bolesť. A zasa byť s Kristom bola tá najlepšia odmena. Pavol si kvôli Kristovi vyvolil radšej tamto ako toto.

Iste tu niekto povie, že toto všetko vyhlasoval za príjemné vzhľadom na Krista. To rozhodne uznávam aj ja, lebo to, čo je nám príčinou smútku, jemu pôsobilo najväčšiu slasť. A čo ja hovorím o nebezpečenstvách a útrapách?! Veď on žil vo veľmi veľkom zármutku, a preto hovoril: „Kto je slabý, aby som nebol slabý aj ja? Kto je vystavený pohoršeniu, aby to aj mňa nepálilo?“

Vás však prosím, aby ste nielen obdivovali, ale aj napodobňovali tento skvelý príklad čnosti; veď iba tak budeme môcť mať účasť aj na jeho víťazných vencoch.

Ak sa niekto čuduje, že sme povedali, že každý, kto bude mať Pavlove zásluhy, dostane aj takú istú odmenu, nech počúva, čo on sám hovorí: „Dobrý boj som bojoval, beh som dokončil, vieru som zachoval. Už mám pripravený veniec spravodlivosti, ktorý mi v onen deň dá Pán, spravodlivý sudca; a nielen mne, ale aj všetkým, čo milujú jeho príchod.“ Nevidíš jasne, ako volá všetkých do spoločenstva tej istej slávy?

Keď sa teda všetkým ponúka ten istý veniec slávy, usilujme sa všetci zaslúžiť si tieto prisľúbené dobrá.

Nemáme vidieť iba veľkosť a vznešenosť jeho čností a onú pohotovú a silnú rozhodnosť ducha, ktorou si zaslúžil dosiahnuť takú veľkú milosť, ale aj spoločenstvo prirodzenosti, cez ktoré má s nami podiel vo všetkom. Potom aj to, čo je veľmi ťažké, bude sa nám zdať ľahké a uskutočniteľné, budeme sa v tomto krátkom čase namáhať a odnesieme si onen neporušiteľný a nesmrteľný veniec z milosti a milosrdenstva nášho Pána Ježiša Krista; jemu patrí sláva a moc teraz i vždycky i na veky vekov. Amen.

RESPONZÓRIUM

1 Tim 6, 11-12a; Tít 2, 1

Ty, Boží človek, usiluj sa o spravodlivosť, nábožnosť, vieru, lásku, trpezlivosť, miernosť. * Bojuj dobrý boj viery a zmocni sa večného života.

Hovor, čo zodpovedá zdravému učeniu. * Bojuj dobrý boj viery a zmocni sa večného života.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si ozdobil apoštolskými čnosťami svätých Timoteja a Títa; na ich orodovanie dopraj, aby sme v tomto svete žili spravodlivo a nábožne a zaslúžili si dôjsť do nebeskej vlasti. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky