## 3. jún 2023

## Sv. Karola Lwangu a spoločníkov, mučeníkov
spomienka

V rokoch 1885–1887 v Ugande kráľ Mwanga z nenávisti voči náboženstvu povraždil mnoho kresťanov; niektorí z nich slúžili priamo na kráľovskom dvore alebo boli osobne pridelení kráľovi. Medzi nimi vyniká Karol Lwanga a jeho dvadsaťjeden spoločníkov, z ktorých boli pre svoju neochvejnú vytrvalosť v katolíckej viere niektorí sťatí mečom, iní upálení, keď nechceli vyhovieť kráľovým necudným žiadostiam.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Ó, mučeníkov slávny Kráľ

a vyznávačov koruna,

ty vedieš k veciam nebeským

tých, ktorí zhrdli zemskými.

Buď k našim prosbám láskavý,

hľaď na náš prejav oslavy,

pre svätosť tvojich víťazov

aj nám buď pevnou nádejou.

Ty v mučeníkoch víťazíš

a vyznávačov zachrániš:

Premôž aj naše nečnosti,

Uštedrovateľ milosti.

Buď sláva Bohu Otcovi

i jedinému Synovi

i Duchu Tešiteľovi

teraz i večné na veky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pán volá nebo i zem na súd nad svojím národom.

Žalm 50
Pravá úcta k Bohu
Neprišiel som Zákon zrušiť, ale naplniť. (Mt 5, 17)
I

Zvrchovaný Boh, Pán, prehovoril *

a vyzval zem od východu slnka až po jeho západ.

Zo Siona plného nádhery zažiaril Boh; *

náš Boh prichádza a už nemlčí:

pred ním je žeravý oheň *

a vôkol neho búrka mohutná.

On nebo i zem volá z výšavy *

na súd nad svojím národom:

„Zhromaždite mi mojich svätých, *

čo zmluvu so mnou spečatili obetou.“

A nebesia zvestujú jeho spravodlivosť, *

veď sudcom je sám Boh.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pán volá nebo i zem na súd nad svojím národom.

Ant. 2 Vzývaj ma v čase súženia a ja ťa zachránim.

II

„Počuj, ľud môj, chcem hovoriť; †

teba, Izrael, idem usvedčiť *

ja, Boh, čo tvojím Bohom som.

Neobviňujem ťa pre tvoje obety, *

veď tvoje žertvy stále sú predo mnou.

Viac z tvojho domu býčky neprijmem *

ani capov z tvojich čried.

Lebo mne patrí všetka lesná zver, *

tisícky horskej zveriny.

Poznám všetko vtáctvo lietavé, *

moje je i to, čo sa hýbe na poli.

Aj keď budem hladný, nebudem pýtať od teba; *

veď moja je zem i s tým, čo ju napĺňa.

Vari ja hovädzie mäso jedávam *

alebo pijem krv kozľaciu?

Obetuj Bohu obetu chvály *

a Najvyššiemu svoje sľuby splň.

A vzývaj ma v čase súženia: *

ja ťa zachránim a ty mi úctu vzdáš.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Vzývaj ma v čase súženia a ja ťa zachránim.

Ant. 3 Kto prináša obetu chvály, ten ma ctí.

III

No hriešnikovi Boh hovorí: †

„Prečo odriekaš moje príkazy *

a moju zmluvu v ústach omieľaš?

Veď ty nenávidíš poriadok *

a moje slovo odmietaš.

Keď vidíš zlodeja, pridávaš sa k nemu *

a s cudzoložníkmi sa spolčuješ.

Zo svojich úst vypúšťaš zlo *

a klamstvá snuje tvoj jazyk.

Vysedávaš si a ohováraš svojho brata, *

syna svojej matky potupuješ.

Toto páchaš, a ja by som mal mlčať? †

Myslíš si, že ja som ako ty: *

teraz ťa obviňujem a hovorím ti to do očí.

Pochopte to, vy, čo zabúdate na Boha, *

inak vás zahubím a nik vám nepomôže.

Kto prináša obetu chvály, ten ma ctí; †

a kto kráča bez úhony, *

tomu ukážem Božiu spásu.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Kto prináša obetu chvály, ten ma ctí.

Neprestávame sa za vás modliť a prosiť.

Aby ste boli naplnení poznaním Božej vôle.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Jób

13, 13 – 14, 6

Jób sa dovoláva Božieho súdu

Jób odpovedal svojim priateľom:

„Mlčte už trochu, aby som aj ja mohol hovoriť,

potom nech príde na mňa čokoľvek.

Prečo by som mal vziať svoje telo do svojich zubov

a svoj život vložiť do svojich rúk?

Aj keby ma zabil, v neho budem dúfať,

ale aj tak budem obhajovať svoje cesty pred ním.

A toto bude moja záchrana:

veď bezbožný nemá prístup pred neho.

Vypočujte moju reč,

nech vám prenikne do uší moje vysvetlenie.

Pozrite, usporiadal som súd

a viem, že z neho vyjdem spravodlivý.

Kto sa chce pravotiť so mnou?

Lebo potom umĺknem a skonám.

Len dve veci mi neurob

a potom sa nebudem skrývať pred tvojou tvárou:

Vzdiaľ svoju ruku odo mňa

a nech ma nedesí hrôza z teba.

Zavolaj ma a ja ti odpoviem,

alebo ja budem hovoriť a ty odpovieš mne.

Koľko je mojich neprávostí a hriechov?

Ukáž mi moje zločiny a priestupky!

Prečo skrývaš svoju tvár

a považuješ ma za svojho nepriateľa?

Tvrdo zachádzaš s listom, čo vietor unáša,

a prenasleduješ suché steblo.

Veď píšeš proti mne trpké rozsudky

a vyčítaš mi hriechy mojej mladosti.

Vložil si moje nohy do klady,

dávaš pozor na všetky moje chodníky

a sleduješ stopy mojich nôh.

Som ako vrece, čo sa rozpadáva,

a ako odev, ktorý žerie moľ.

Človek narodený zo ženy

žije krátko, ale nepokoja má dosýta.

Vypučí ako kvet a uschne,

uteká ako tieň a nezastane.

A ešte uznáš za hodné otvoriť na takéhoto svoje oči

a predviesť ho na súd so sebou?

Kto môže z nečistého urobiť čistého?

Veru nik!

Ak sú určené dni človeka

a počet jeho mesiacov je u teba,

ak má vytýčené hranice, ktoré neprekročí,

odvráť od neho svoj pohľad, aby si oddýchol,

kým si neodslúži svoje dni ako nádenník.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Jób 13, 20. 21; porov. Jer 10, 24

Nezakrývaj ma, Pane, pred svojou tvárou; vzdiaľ svoju ruku odo mňa * A nech ma nedesí hrôza z teba.

Trestaj ma, Pane, milosrdne, nie v svojom rozhorčení, aby si ma nezničil. * A nech ma nedesí hrôza z teba.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z homílie svätého pápeža Pavla Šiesteho pri svätorečení ugandských mučeníkov

(AAS 56 [1964], 905-906)

Sláva mučeníkov – znamenie znovuzrodenia

Títo africkí mučeníci pridávajú novú stránku do knihy víťazov, akou je Martyrológium, ktorá rozpráva o udalostiach veľmi smutných a pritom veľkolepých. Hovoríme o stránke naozaj dôstojnej, ktorá sa pripája k oným slávnym dejinám starovekej Afriky, o ktorých sme si my, ľudia slabej viery, čo žijeme v týchto časoch, mysleli, že už nikdy nebudú mať rovnocenné pokračovanie.

Kto by sa bol kedy nazdal, že napríklad k takým dojímavým správam o scillijských mučeníkoch, o kartáginských mučeníkoch, o mučeníkoch utickej „Massa candida“ (bielej masy), ako podávajú Augustín a Prudencius, o egyptských mučeníkoch, o ktorých nachádzame nádherný chválospev v spise Jána Zlatoústeho, a k správam o mučeníkoch za vandalského prenasledovania, pribudnú v našich časoch nové záznamy, ktoré rozprávajú o nemenej hrdinských, nemenej slávnych činoch.

Kto mohol čo i len tušiť, že k vynikajúcim svätým africkým mučeníkom a vyznávačom, známym z dejín, ako boli Cyprián, Felicita a Perpetua, a k najväčšiemu mužovi Augustínovi raz pripojíme Karola Lwangu a Mateja Mulumbu Kalembu, ktorých mená sú nám také drahé, a ich dvadsiatich spoločníkov!? A treba tu spomenúť aj tých, čo sa hlásili k anglikánskej cirkvi a boli povraždení pre Kristovo meno.

Títo africkí mučeníci isto kladú začiatky novej epochy. Len tu nemyslime na prenasledovania a náboženské boje, ale na kresťanské a občianske obrodenie!

Lebo z Afriky skropenej krvou týchto mučeníkov, ktorí sú prví v tomto novom veku (a nech dá Boh, aby boli aj poslední, veď ich obeta je taká veľká a cenná!), rodí sa nová, slobodná a nezávislá Afrika.

Násilie spáchané na týchto mučeníkoch je také ohavné a také výrazné, že môže byť dostatočným a rukolapným podnetom na formovanie nového ľudu z mravného hľadiska, aby vznikli nové duchovné tradície, ktoré zostanú potomkom, a aby sa takrečeno symbolicky vyjadril a urýchlil prechod od jednoduchého a hrubého spôsobu života – v ktorom nechýbali niektoré vynikajúce ľudské hodnoty, no pritom bol poškvrnený, chorý a akoby otročil sám sebe, – k civilizácii, ktorá vyžaduje ušľachtilejšie prejavy ľudského ducha a vyššie formy spoločenského života.

RESPONZÓRIUM

Keď v sile viery zápasíme, díva sa na nás Boh, dívajú sa anjeli, díva sa Kristus. * Aká to sláva a aké šťastie zápasiť v prítomnosti Boha a od Krista-Sudcu dostať víťaznú korunu!

Napnime všetky svoje sily a bojujme statočne až do konca s čistým srdcom, s pevnou vierou a vytrvalou láskou. * Aká to sláva a aké šťastie zápasiť v prítomnosti Boha a od Krista-Sudcu dostať víťaznú korunu!

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, tvojím pôsobením sa krv mučeníkov stala semenom nových kresťanov; dopraj láskavo, aby pole tvojej Cirkvi, skropené krvou svätého Karola a jeho spoločníkov, prinášalo stále hojnú úrodu. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky