## 27. september 2023

## Sv. Vincenta de Paul, kňaza
spomienka

Narodil sa v obci Pouy pri meste Dax v juhozápadnom Francúzsku r. 1581. Keď skončil štúdiá a vysvätili ho za kňaza, stal sa farárom v Paríži. Na výchovu svätých kňazov a pomoc chudobným založil Misijnú kongregáciu (Lazaristov) a v spolupráci so svätou Ľudovítou de Marillac aj kongregáciu Dcér kresťanskej lásky (vincentiek). Zomrel v Paríži roku 1660.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,

nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok

a ochrancovi v radosti aj v plači

za pomoc vďačí.

Do svojej služby si ho vybral z ľudu,

na svojom kňazstve doprial si mu podiel,

by v tvojom dome svetlom bol a vodcom

a dobrým otcom.

Príkladom učil, pravdou vychovával,

slepého vodil, liečil nemocného,

pre všetkých bol jak rodič starostlivý,

čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi

záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu

činom a túžbou kráčať po šľapaji

tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,

začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,

v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,

do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Milujem ťa, Pane, moja sila. †

Žalm 18, 2-30
Poďakovanie za záchranu a víťazstvo
V tú hodinu nastalo veľké zemetrasenie. (Zjv 11, 13)
I

Milujem ťa, Pane, moja sila; *

† Pane, opora moja, útočište moje, osloboditeľ môj.

Bože môj, moja pomoc, tebe dôverujem; *

ty si môj štít, sila mojej spásy a môj ochranca.

Vzývať budem Pána, lebo jemu patrí chvála, *

a budem zachránený pred nepriateľmi.

Obkľúčilo ma smrtiace vlnobitie *

a vydesili zlostné prívaly.

Ovinuli ma povrazy záhrobia, *

zovreli ma osídla smrti.

V úzkosti som vzýval Pána *

a volal som k svojmu Bohu.

Zo svojho chrámu počul môj hlas *

a moje volanie pred jeho tvárou preniklo k jeho sluchu.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Milujem ťa, Pane, moja sila.

Ant. 2 Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

II

Zem sa pohýbala a zachvela; †

vrchy sa otriasli a pohli v základoch, *

lebo vzplanul hnevom.

Dym sa mu valil z nozdier †

a spaľujúci oheň z jeho úst, *

vyletúvali z neho žeravé uhlíky.

Znížil nebesia a zostúpil: *

čierne mračno pod jeho nohami.

Zasadol na cheruba a vzlietol, *

vznášal sa na krídlach vetrov.

Temnotami sa celkom zahalil *

a stánok si urobil z čierňavy vôd a oblakov.

Pred žiarou jeho tváre mraky lietali, *

ľadovec a žeravé uhlie.

Pán z neba zahrmel †

a zaznel hlas Najvyššieho: *

ľadovec a žeravé uhlie.

Vyslal šípy a rozprášil ich, *

vrhol blesky a zmietol ich.

Otvorili sa hlbočiny vôd *

a základy zeme sa odkryli.

Pred tvojou hrozbou, Pane, *

pred víchricou tvojho hnevu.

Z výsosti čiahol rukou a chytil ma *

a vyzdvihol ma zo stredu hlbokých vôd.

Vytrhol ma z rúk mojich premocných nepriateľov, †

z rúk tých, čo ma nenávideli *

a boli silnejší ako ja.

Napadli ma v môj deň nešťastný, *

ale Pán mi bol podperou.

Vyviedol ma na miesto priestranné, *

zachránil ma, lebo si ma obľúbil.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

Ant. 3 Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

III

Za moju spravodlivosť ma Pán odmení, *

za to, že moje ruky sú čisté,

lebo som kráčal po cestách Pánových *

a od svojho Boha som neodstúpil bezbožne.

Pred očami som mal všetky jeho príkazy *

a jeho zákony som neodvrhol.

S ním som bol bez úhony *

a uchránil som sa zločinu.

Za moju spravodlivosť ma Pán odmenil, *

lebo videl, že moje ruky sú čisté.

Voči svätému si svätý, *

voči šľachetnému šľachetný,

voči úprimnému úprimný, *

voči zvrhlému si neúprosný.

Pokorný ľud chrániš pred zánikom *

a ponižuješ oči pyšných.

Ty, Pane, zapaľuješ moju pochodeň; *

môj Boh rozjasňuje vo mne temnoty.

Na šíky nepriateľov zaútočím s tvojou pomocou; *

a s pomocou svojho Boha hradby preskočím.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

Všetci sa divili milým slovám.

Čo vychádzali z jeho úst.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Ezechiela

37, 1-14

Videnie vzkriesenia Božieho ľudu

V tých dňoch spočinula na mne Pánova ruka, Pán ma v duchu vyviedol a postavil uprostred údolia, ktoré bolo plné kostí, a vodil ma zôkol-vôkol pomedzi ne; bolo ich veľmi veľa v údolí a boli už celkom zoschnuté. A povedal mi: „Syn človeka, ožijú tieto kosti?“ Povedal som: „Pane, ty to vieš.“ Potom mi povedal: „Prorokuj o týchto kostiach a povedz im: Suché kosti, počujte Pánovo slovo! Toto hovorí Pán, Boh, týmto kostiam: Hľa, ja vložím do vás ducha a ožijete. Pripevním na vás šľachy, nechám vás obrásť mäsom, obtiahnem vás kožou, dám vám ducha, ožijete a spoznáte, že ja som Pán!“ Prorokoval som teda, ako mi rozkázal. Ako som prorokoval, nastal hrkot a pohyb: kosť sa priblížila ku kosti, každá k svojmu kĺbu. Pozeral som sa a hľa, obložili ich šľachy a mäso a zvrchu ich obtiahla koža, ale ducha v nich nebolo. Vtedy mi povedal: „Prorokuj o duchu, prorokuj, syn človeka. Povedz duchu: Toto hovorí Pán, Boh: Duch, príď od štyroch vetrov a ovej týchto pozabíjaných, nech ožijú.“ Prorokoval som teda, ako mi rozkázal, a vošiel do nich duch. Ožili a postavili sa na nohy — nesmierne veľké vojsko.

Potom mi povedal: „Syn človeka, tieto kosti, to je celý dom Izraela. Oni hovoria: ‚Zoschli nám kosti, zhynula naša nádej, sme stratení.‘ Preto prorokuj a povedz im: Toto hovorí Pán, Boh: Ľud môj, ja otvorím vaše hroby, vyvediem vás z vašich hrobov a vovediem vás do krajiny Izraela. A spoznáte, že ja som Pán, keď otvorím vaše hroby a vyvediem vás z vašich hrobov, ľud môj. Vložím do vás svojho ducha a ožijete. Usadím vás na vlastnej pôde a spoznáte, že ja som Pán. Povedal som a splním,“ hovorí Pán, Boh.

RESPONZÓRIUM

Ez 37, 12b. 13a; Jn 11, 25

Ľud môj, ja otvorím vaše hroby, vyvediem vás z vašich hrobov * A spoznáte, že ja som Pán.

Ja som vzkriesenie a život. Kto verí vo mňa, bude žiť, aj keď umrie. * A spoznáte, že ja som Pán.

DRUHÉ ČÍTANIE

Zo Spisov svätého kňaza Vincenta de Paul

(Epist. 2546: Correspondance, Entretiens, Documents, ed. P. Coste, Paris 1920-1925, passim)

Službe chudobným treba dať prednosť pred všetkým

My si nemáme chudobných vážiť podľa vonkajšieho vzhľadu a vystupovania ani podľa ich duchovného nadania, lebo často majú hrubú a neupravenú povahu. Keď však na chudobných hľadíte vo svetle viery, zbadáte, že oni predstavujú Božieho Syna, ktorý si vyvolil chudobu. Lebo keď trpel, hoci takmer stratil podobu človeka a pre pohanov sa stal bláznom a pre Židov pohoršením, chudobným sa dal poznať ako hlásateľ radostnej zvesti: „Poslal ma hlásať evanjelium chudobným.“ Aj my musíme takto zmýšľať a napodobňovať to, čo robil Kristus, čiže starať sa o chudobných, potešovať ich, pomáhať im a odporúčať ich.

Veď Kristus sa chcel narodiť chudobný, chudobných si vyvolil za učeníkov, sám sa stal služobníkom chudobných a bol tak účastný na ich položení, že vyhlásil, že čokoľvek dobré alebo zlé urobí niekto chudobným, urobí to jemu samému. A keď Boh miluje chudobných, miluje aj tých, ktorí ich milujú. Lebo keď má niekto niekoho rád, objíma vrúcnou láskou aj tých, čo onomu preukazujú ochotné priateľstvo a službu. Preto aj my dúfame, že za chudobných bude Boh aj nás milovať. Keď ich teda navštevujeme, usilujme sa „pamätať na chudobných a bedárov“ a tak s nimi cítiť, aby sme mohli s Apoštolom povedať: „Pre všetkých som sa stal všetkým.“ A preto z duše, pohnutej starosťami a biedou blížnych, usilovne prosme Boha, aby vlial do nás city milosrdenstva a zľutovania, aby nimi naplnil naše srdcia a naplnené zachoval.

Službe chudobným treba dať prednosť pred všetkým a treba ju preukázať bez meškania. Keď teda chudobný potrebuje v čase modlitby liek alebo pomoc, choďte spokojne k nemu, urobte, čo treba, a obetujte to Bohu, ako keby ste sa modlili. A nepoddávajte sa úzkosti mysle a výčitkám svedomia, že ste pre službu chudobným vynechali modlitbu; lebo nezanedbáva Boha ten, kto kvôli Bohu od neho odchádza, čiže prerušuje Božie dielo, aby vykonal iné podobné.

A tak, keď opúšťate modlitbu, aby ste poslúžili nejakému chudákovi, myslite na to, že ste preukázali službu Bohu. Veď láska je väčšia ako akékoľvek pravidlo a napokon všetko má k nej smerovať: ona je vznešená pani, a preto treba robiť to, čo prikazuje ona. Slúžme teda chudobným s novým nadšením a vyhľadávajme tých najopustenejších, lebo ich sme dostali akoby za pánov a patrónov.

RESPONZÓRIUM

1 Kor 19, 22; Jób 29, 15-16a

Hoci som slobodný voči všetkým, stal som sa sluhom všetkých. Pre slabých som sa stal slabým. * Pre všetkých som sa stal všetkým, aby som zachránil aspoň niektorých.

Pre slepého som bol okom, pre chromého nohou; pre chudobného som bol otcom. * Pre všetkých som sa stal všetkým, aby som zachránil aspoň niektorých.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, svätého Vincenta si obdaril apoštolskými čnosťami, aby sa staral o chudobných a o výchovu dobrých kňazov; prosíme ťa, naplň aj nás apoštolskou horlivosťou, aby sme sa riadili jeho náukou a nasledovali ho v láske k tebe a k blížnym. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky