## 1. jún 2023

## Nášho Pána Ježiša Krista,
najvyššieho a večného kňaza
sviatok

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Ježišu, Veľkňaz, pracuješ vždy pre nás

a pred Otcov trón nesieš naše prosby.

Právom ťa slávi, utieka sa k tebe

celý ľudský rod.

Duch ťa jak chlapca v lone devy stvárnil –

v náručí držíš ty, Kráľ, ťarchu sveta.

Narodil si sa ako obeť chvály,

jediná pre nás.

Otec ťa predsa pomazal sám z trónu

olejom svätej radosti a darmi,

aby si ako najvyšší náš vládca

prijal hlavnú z pôct.

Najvyšší Bože, vtedy, keď si prijal

smrteľné telo, ponúkol si klenot –

svoju krv v obeť, spravodlivú cenu

za zločin smrti.

Na dreve kríža vyvýšený Kriste,

všetko si k sebe pritiahol a srdcia

láskou uchvátil. Tebe, Otcovi i Tešiteľovi

nech znie chválospev. Amen.

Alebo:

Ad experimendum:

Ježišu veľkňaz, prostredník jediný,

ty prosby nesieš rovno k trónu Otca.

Právom ťa chvália naše vďačné hlasy

po všetky časy.

Duch ťa utvoril v lone čistej Panny –

dieťa, čo drží v ruke osud sveta.

Obetou chvály si nesmiernej ceny,

nám narodený.

Boh Otec sám ťa pomazal za kňaza

olejom svätým plesania a vďaky.

Nech sa cez teba všetka česť a sláva

jemu vždy vzdáva.

Keď si si telo smrteľné vzal, Bože,

vlastnú krv dal si za obeť i kúpeľ.

Tým vinu zhubnú od nás si odvrátil,

výkupné splatil.

Na dreve kríža keď si visel, Kriste,

srdcia si láskou pritiahol ku sebe.

Nech teba, Otca, Tešiteľa večnou

chválime piesňou. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Žiadal som svojho Otca a dal mi do dedičstva národy.

Žalm 2
Mesiáš — kráľ a víťaz
Naozaj sa spolčili proti tvojmu Služobníkovi Ježišovi, ktorého si pomazal. (Porov. Sk 4, 27)

Prečo sa búria pohania? *

Prečo národy snujú plány daromné?

Povstávajú pozemskí králi †

a vladári sa spolčujú *

proti Pánovi a proti jeho pomazanému:

„Rozbime ich okovy *

a ich jarmo zhoďme zo seba!“

Ten, čo na nebesiach prebýva, sa im vysmieva; *

Pán ich privedie na posmech.

Raz na nich rozhorčene zavolá *

a svojím hnevom ich vydesí:

„Veď ja som ustanovil svojho kráľa *

na svojom svätom vrchu Sione!“

Zvestujem Pánovo rozhodnutie: †

Pán mi povedal: „Ty si môj syn. *

Ja som ťa dnes splodil.

Žiadaj si odo mňa a dám ti do dedičstva národy *

a do vlastníctva celú zem.

Budeš nad nimi panovať žezlom železným *

a rozbiješ ich jak hrnce hlinené.“

A teraz, králi, pochopte; *

dajte si povedať, pozemskí vladári.

V bázni slúžte Pánovi *

a s chvením sa mu klaňajte.

Podvoľte sa zákonu: †

žeby sa nerozhneval a vy by ste zahynuli na ceste, *

lebo sa rýchlo rozhorčí.

Šťastní sú všetci, *

čo sa spoliehajú na neho.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Žiadal som svojho Otca a dal mi do dedičstva národy.

Ant. 2 Prinášajte svoje telá ako živú, svätú, Bohu milú obetu.

Žalm 40, 2-13

Čakal som, čakal na Pána *

a on sa ku mne sklonil.

Vyslyšal môj nárek *

a vytiahol ma z jamy hrôzy, z bahnitého kalu.

Nohy mi postavil na skalu *

a kroky mi upevnil.

Do úst mi vložil pieseň novú, *

chválospev nášmu Bohu.

Mnohí to uvidia a bázeň ich naplní *

a budú dúfať v Pána.

Blažený človek, čo v Pána skladá dôveru *

a nevšíma si pyšných ani náchylných klamať.

Veľa zázrakov si urobil, Pane, Bože môj; †

a v tvojich zámeroch s nami *

kto sa ti vyrovná?

Aj keby som ich chcel rozhlásiť a vyrozprávať všetky, *

toľko ich je, že sa nedajú spočítať.

Obety a dary si nepraješ, *

lež uši si mi otvoril.

Nežiadaš žertvu ani obetu zmierenia, *

preto som povedal: „Hľa, prichádzam.

Vo zvitku knihy je napísané o mne, *

že mám plniť tvoju vôľu.

A to chcem, Bože môj, *

hlboko v srdci mám tvoj zákon.“

Ohlasujem tvoju spravodlivosť vo veľkom zhromaždení; *

svojim perám hovoriť nebránim, Pane, ty to vieš.

Tvoju spravodlivosť si v srdci neskrývam, *

rozprávam o tvojej vernosti a o tvojej spáse.

Neskrývam tvoju milosť a pravdu *

pred veľkým zhromaždením.

Ale ty, Pane, neodnímaj mi svoje milosrdenstvo, *

tvoja milosť a tvoja pravda nech mi vždy pomáhajú.

Zo všetkých strán sa na mňa kopia nespočetné pohromy, †

opantalo ma toľko hriechov, *

že nemám o nich prehľadu.

A je ich viac, než mám vlasov na hlave, *

až mi z toho srdce zamiera.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Prinášajte svoje telá ako živú, svätú, Bohu milú obetu.

Ant. 3 Kristus miluje Cirkev a seba samého vydal za ňu, aby ju posvätil.

Žalm 85
Blízko je naša spása
Boh požehnal zem, keď na ňu zostúpil náš Spasiteľ. (Origenes)

Pane, svojej krajine si preukázal milosť, *

Jakuba si zbavil poroby.

Svojmu ľudu si odpustil vinu *

a zakryl si všetky jeho hriechy.

Všetok hnev si v sebe potlačil *

a zmiernil svoje rozhorčenie.

Obnov nás, Bože, naša spása, *

a odvráť od nás svoj hnev.

Vari sa chceš hnevať na nás naveky *

a z pokolenia na pokolenie svoj hnev prenášať?

Či sa k nám nevrátiš a neoživíš nás, *

aby sa tvoj ľud mohol v tebe radovať?

Ukáž nám, Pane, svoje milosrdenstvo *

a daj nám svoju spásu.

Budem počúvať, čo povie Pán, Boh; †

on ohlási pokoj svojmu ľudu a svojim svätým *

a tým, čo sa k nemu obracajú úprimne.

Naozaj: blízko je spása tým, čo sa ho boja, *

a jeho sláva bude prebývať v našej krajine.

Milosrdenstvo a vernosť sa stretnú navzájom, *

spravodlivosť a pokoj sa pobozkajú.

Vernosť vyrastie zo zeme, *

spravodlivosť zhliadne z neba.

Veď Pán dá požehnanie *

a svoje plody vydá naša zem.

Pred ním bude kráčať spravodlivosť *

a po stopách jeho krokov spása.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Kristus miluje Cirkev a seba samého vydal za ňu, aby ju posvätil.

Kristus priniesol jedinú obetu za hriechy.

A navždy zdokonalil tých, čo sa posväcujú.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Listu Hebrejom

4, 14 – 5, 10

Ježiš, najvyšší kňaz

Bratia, keďže teda máme vznešeného veľkňaza, ktorý prenikol nebesia, Ježiša, Božieho Syna, držme sa svojho vyznania. Veď nemáme veľkňaza, ktorý by nemohol cítiť s našimi slabosťami; veď bol podobne skúšaný vo všetkom okrem hriechu. Pristupujme teda s dôverou k trónu milosti, aby sme dosiahli milosrdenstvo a našli milosť a pomoc v pravom čase.

Lebo každý veľkňaz, vybratý spomedzi ľudí, je ustanovený pre ľudí, aby ich zastupoval pred Bohom, aby prinášal dary a obety za hriechy a mohol mať súcit s nevedomými a blúdiacimi, pretože aj sám podlieha slabosti. A kvôli nej musí prinášať obety za hriechy, ako za ľud, tak aj za seba samého.

Ale túto hodnosť si nik nemôže prisvojiť sám, len ten, koho povoláva Boh tak ako Árona. Tak ani Kristus sa neoslávil sám, keď sa stal veľkňazom, ale ten, ktorý mu povedal:

„Ty si môj syn,

ja som ťa dnes splodil;“

ako aj na inom mieste hovorí:

„Ty si kňaz naveky

podľa radu Melchizedechovho.“

On v dňoch svojho pozemského života so silným výkrikom a so slzami prednášal prosby a modlitby tomu, ktorý ho mohol zachrániť od smrti; a bol vyslyšaný pre svoju bohabojnosť. A hoci bol Synom, z toho, čo vytrpel, naučil sa poslušnosti; a keď dosiahol dokonalosť, stal sa pôvodcom večnej spásy pre všetkých, ktorí ho poslúchajú, keď ho Boh vyhlásil za veľkňaza podľa radu Melchizedechovho.

RESPONZÓRIUM

Flp 2, 8; Iz 53, 7

Kristus sa uponížil, * Stal sa poslušným až na smrť.

Obetoval sa, pretože sám chcel. * Stal sa poslušným až na smrť.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Encykliky Mediator Dei pápeža Pia XII.

(AAS 39, 1947, s. 552-553)

Kristus kňaz a obeta

Isteže, Kristus je kňazom, ale kňazom pre nás, nie pre seba, keďže prináša večnému Otcovi priania a prejavy úcty celého ľudského pokolenia. On je tiež aj obetou, ale pre nás, keď seba samého dáva namiesto človeka, oddaného hriechu.

Zaiste to apoštolovo „zmýšľajte o sebe tak ako Ježiš Kristus“ žiada od všetkých kresťanov, aby mali, nakoľko to dovoľujú ľudské sily, v sebe také rozpoloženie ducha, aké rozpoloženie ducha mal Božský Vykupiteľ, keď seba samého prinášal ako obetu: nech sa mysľou spoločne odovzdávajú, nech preukazujú najvyššej Božej Velebe poklonu, úctu, chválu a vzdávanie vďaky.

Okrem toho žiada od nich, aby akosi prevzali úlohu obety, žeby sa zapierali podľa evanjeliových príkazov, žeby sa dobrovoľne oddali pokániu, žeby každý svoje previnenia oplakal a odčinil.

Napokon žiada, aby sme všetci spolu s Kristom podstúpili mystickú smrť na kríži, a to tak, aby sme mohli použiť Pavlov výrok: „S Kristom som ukrižovaný.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Gal 2, 20

Žijem vo viere v Božieho Syna, * Ktorý ma miluje a vydal seba samého za mňa.

Už nežijem ja, ale vo mne žije Kristus, * Ktorý ma miluje a vydal seba samého za mňa.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime, *

teba, Pane, velebíme,

Teba, večný Otče, *

uctieva celá zem.

Tebe všetci anjeli, *

tebe nebesia i všetky mocnosti,

tebe cherubíni a serafíni *

bez prestania prespevujú:

Svätý, * svätý, * svätý *

Pán, Boh zástupov.

Plné sú nebo i zem *

tvojej veleby a slávy.

Teba oslavuje *

slávny zbor apoštolov;

teba velebí *

veľký počet prorokov;

teba chváli *

vznešený zástup mučeníkov;

teba oslavuje *

svätá Cirkev po celej zemi,

teba, Otče, *

nesmierne velebného,

i tvojho milovaného, *

pravého a jediného Syna,

aj Ducha Svätého, *

Tešiteľa nášho.

Kriste, *

ty si kráľ slávy.

Ty si Otcov Syn *

od večnosti.

Ty si neváhal vstúpiť do života Panny, *

stal si sa človekom, aby si vykúpil človeka.

Ty si zvíťazil nad smrťou *

a otvoril si veriacim nebeské kráľovstvo.

Ty sedíš po pravici Boha *

v sláve svojho Otca.

Veríme, *

že ako sudca ešte raz prídeš.

Preto ťa prosíme, pomáhaj svojim služobníkom, *

ktorých si vykúpil predrahou krvou.

Pripočítaj nás k svojim svätým *

vo večnej sláve.

Táto posledná časť sa môže vynechať.

Zachráň, Pane, svoj ľud *

a žehnaj svojich dedičov.

A spravuj ich *

a vyvýš ich až naveky.

Po všetky dni *

dobrorečíme tebe.

A chválime tvoje meno naveky, *

až na veky večné.

Vo svojej láskavosti, Pane, *

chráň nás v tento deň pred hriechom.

Zmiluj sa, Pane, nad nami, *

zmiluj sa nad nami.

Tvoje milosrdenstvo, Pane, nech je nad nami, *

ako dúfame v teba.

V teba, Pane, som dúfal, *

nebudem zahanbený naveky.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si na svoju slávu a na spásu ľudského pokolenia ustanovil svojho jednorodeného Syna za najvyššieho a večného kňaza; daj, aby tí, ktorých si vyvolil za vysluhovateľov a správcov tvojich tajomstiev, boli v sile Ducha Svätého verní vo vykonávaní prijatej služby. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky