## 16. november 2023

## Sv. Gertrúdy, panny
ľubovoľná spomienka

Narodila sa v Eislebene v Durínsku roku 1256. Ešte ako dievčatko ju prijali do cisterciátskeho kláštora v Helfte. Usilovne sa dala do štúdia a vynikala v literatúre a filozofii. Po úplnom odovzdaní sa Bohu obdivuhodne napredovala na ceste dokonalosti, najmä pomocou modlitby a rozjímania. Zomrela 17. novembra 1301.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

V tento deň zbožnosť veriacich

piesňami pannu velebí,

ktorá sa slávou, čistotou

jak hviezda skveje na nebi.

Panna, čo k chválam Kristovým

prispela mužnou pevnosťou,

k zborom sa nebies vznešeným

dnes druží s veľkou radosťou.

Krehkosti tela premohla,

cudnosťou v srdci vždy čistom

zvodnosťou sveta pohrdla,

po stopách išla za Kristom.

Spravuj nás, Kriste, podľa nej,

pred nepriateľmi chráň svoj ľud,

nás v čnostiach stále upevňuj

a odstráň od nás všetok blud.

Ježišu, Synu Márie,

tvoj domov zdobia ľalie.

S Otcom a s Duchom potechy

nech ti je sláva naveky! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Nepomôže im vlastné rameno, ale tvoja pravica a jas tvojej tváre.

Žalm 44
Pohromy národa
V tomto všetkom slávne víťazíme skrze toho, ktorý nás miluje. (Rim 8, 37)
I

Bože, na vlastné uši sme počuli, †

naši otcovia nám rozprávali *

o dielach, ktoré si vykonal za ich dní, za dní pradávnych.

Ty si svojou rukou vyhnal pohanov a našich otcov si usadil, *

zničil si národy a našich otcov si rozmnožil.

Veď nie svojím mečom získali krajinu, *

nepomohlo im vlastné rameno,

ale tvoja pravica, tvoje rameno a jas tvojej tváre, *

lebo ich máš rád.

Ty si môj kráľ a môj Boh, *

ty pomáhaš Jakubovi.

Len s tebou sme zahnali nepriateľov *

a v tvojom mene zničili tých, čo sa vzbúrili proti nám.

Nespolieham sa veru na svoj luk, *

ani môj meč ma nezachráni.

Ty si nás zachránil pred utláčateľmi *

a zahanbil si tých, čo nás nenávideli.

V Bohu sa budeme chváliť celý deň *

a naveky budeme velebiť tvoje meno.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Nepomôže im vlastné rameno, ale tvoja pravica a jas tvojej tváre.

Ant. 2 Pán od vás neodvráti svoju tvár, ak sa obrátite k nemu.

II

Ale teraz si nás zavrhol a zahanbil, *

už netiahneš, Bože, s našimi vojmi.

Zahnal si nás na útek pred našimi nepriateľmi *

a sme korisťou tých, čo nás nenávidia.

Vydal si nás ako ovce na zabitie *

a roztrúsil si nás medzi pohanov.

Svoj ľud si predal bez zisku *

a neobohatil si sa jeho predajom.

Vystavil si nás na potupu susedom *

a na posmech i pohanu nášmu okoliu.

Urobil si z nás príslovie pre pohanov *

a národy krútia hlavou nad nami.

Celý deň mám pred očami svoju potupu *

a rumenec hanby mi pokrýva tvár,

keď počúvam potupné a posmešné hlasy, *

keď vidím, ako nepriateľ horí pomstou.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pán od vás neodvráti svoju tvár, ak sa obrátite k nemu.

Ant. 3 Vstaň, Pane, a nezavrhni nás navždy.

III

Toto všetko nás postihlo, †

hoci sme nezabudli na teba *

a neporušili sme zmluvu s tebou.

Naše srdce sa neodvrátilo od teba, *

ani naše kroky nezišli z tvojej cesty,

a predsa si nás ponížil v kraji líšok *

a zahalil tôňou smrti.

Keby sme zabudli na meno nášho Boha *

a vzpínali ruky k bohu cudziemu,

či Boh na to nepríde? *

On predsa pozná tajnosti srdca.

Veď pre teba nás usmrcujú deň čo deň, *

pokladajú nás za ovce na zabitie.

Prebuď sa, Pane, prečo spíš? *

Vstaň a nezavrhni nás navždy.

Prečo odvraciaš svoju tvár? *

Vari môžeš zabudnúť na našu biedu a naše súženie?

Veď naša duša je pokorená až do prachu, *

naše telo je pritlačené k zemi.

Vstaň, Pane, pomôž nám *

a vykúp nás, veď si milosrdný.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Vstaň, Pane, a nezavrhni nás navždy.

Pane, vyjasni tvár nad svojím služobníkom.

A nauč ma svojim ustanoveniam.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Daniela

9, 1-4a. 18-27

Danielova modlitba a videnie

V prvom roku Asuerovho syna Dária, ktorý bol pôvodom Méd a vládol nad chaldejským kráľovstvom, v prvom roku jeho kraľovania som ja, Daniel, porozumel v knihách počtu rokov, o ktorých hovoril Pán prorokovi Jeremiášovi, že za sedemdesiat rokov sa dovŕši spustošenie Jeruzalema. I obrátil som sa tvárou k Pánovi, môjmu Bohu, aby som ho hľadal modlitbou a úpenlivou prosbou, v pôstoch, vrecovine a popole. A modlil som sa k Pánovi, Bohu, vyznal som sa a povedal som:

„Bože môj, nakloň svoje ucho a počuj, otvor svoje oči a pozri na naše spustošenie a na mesto, nad ktorým sa vzýva tvoje meno. Lebo svoje prosby nepredkladáme pred tvoju tvár pre svoju spravodlivosť, ale pre tvoje veľké milosrdenstvo. Pane, vyslyš; Pane, nehnevaj sa; pozri a konaj; kvôli sebe samému nemeškaj, Bože môj, veď sa nad mestom a nad tvojím ľudom vzýva tvoje meno.“

Ešte som hovoril, modlil som sa a vyznával svoje hriechy a hriechy svojho ľudu Izraela a predkladal svoje prosby pred svojho Boha za svätý vrch môjho Boha, ešte som hovoril v modlitbe, keď zrazu priletel muž Gabriel, ktorého som videl vo videní na začiatku, a dotkol sa ma v čase večernej obety. I poučil ma, hovoriac: „Daniel, teraz som vyšiel, aby som ťa poučil a aby si to pochopil. Hneď ako si sa začal modliť, vyšlo slovo a ja som prišiel, aby som ti ho oznámil, lebo si obľúbený muž. Dávaj teda pozor na slovo a pochop videnie.

Sedemdesiat týždňov je vymeraných

pre tvoj ľud a pre tvoje sväté mesto,

aby sa zúčtovalo s nevernosťou

a skončil hriech,

aby bola zničená neprávosť

a nastala večná spravodlivosť,

aby sa splnilo videnie a proroctvo

a bol pomazaný Svätý svätých.

Vedz teda a pozoruj:

od vyjdenia výroku,

aby bol opäť postavený Jeruzalem,

až po pomazaného vodcu

sedem týždňov.

A bude šesťdesiatdva týždňov

a opäť postavia ulice a hradby

v tiesnivých časoch.

A po šesťdesiatich dvoch týždňoch

zabijú pomazaného;

a nič mu nebude.

A mesto i svätyňu zničí

národ s vodcom, ktorý príde,

a jeho koncom bude spustošenie

a až do konca vojny

predurčená skaza.

Ale potvrdí zmluvu s mnohými

na jeden týždeň;

a v polovici týždňa

prestane obeta aj žertva

a na krídlach ohavnosti príde pustošiteľ,

dokiaľ nenastane zavŕšenie

a nevyleje sa rozhodnutie na pustošiteľa.“

RESPONZÓRIUM

Bar 2, 16a; Dan 9, 18a; Ž 80, 20

Zhliadni, Pane, zo svojho svätého domu a mysli na nás. Bože môj, nakloň svoje ucho a počuj. * Otvor svoje oči a pozri na naše spustošenie.

Pane, Bože zástupov, obnov nás, rozjasni svoju tvár a budeme spasení. * Otvor svoje oči a pozri na naše spustošenie.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z knihy Posol božskej lásky od svätej panny Gertrúdy

(Lib. 2, 23, 1. 3. 5. 8. 10: SCh 139, 330-349)

Tvoj zámer so mnou sú myšlienky pokoja

Nech ťa velebí moja duša, Pane, Bože, môj stvoriteľ, nech ťa velebí moja duša a moje najhlbšie vnútro nech ťa oslavuje za tvoje zľutovania, ktorými ma tak nezaslúžene zahrnula tvoja nesmierna láska. Vzdávam vďaky, ako len vládzem, tvojmu nekonečnému milosrdenstvu. A keď sa ním chválim, oslavujem tvoju zhovievavú trpezlivosť, ktorou si prehliadal všetky roky môjho útleho a neskoršieho detstva, dorastania a mladosti až skoro do konca dvadsiateho piateho roku. Prežila som ich v takej zaslepenej pomätenosti, že som myšlienkami, slovami, skutkami bez výčitiek svedomia, ako sa mi teraz vidí, robila všetko, čo sa mi zachcelo, všade, kde som mohla. Keby si ma nebol ty chránil, či už cez vrodený odpor proti zlu a záľubu v dobre, alebo cez vonkajšie upozornenia blížnych, bola by som žila ako pohanka medzi pohanmi a nikdy by som si nebola uvedomila, že ty, môj Boh, odmeňuješ dobro a trestáš zlo. Pritom si ma od detstva, totiž od piateho roku, vyvolil medzi svojich najoddanejších priateľov a trpíš ma pri stole svätej rehole.

Preto ti, milovaný Otče, obetujem na zadosťučinenie všetky utrpenia tvojho najmilšieho Syna od tej hodiny, keď zaplakal uložený v jasliach na sene, cez tie, ktoré znášal v dôsledku svojich detských potrieb, chlapčenských nedostatkov, protivenstiev dospievajúcich a mladíckych vášní, až po tú hodinu, keď na kríži naklonil hlavu, mocne vykríkol a vydýchol dušu. A tiež ti na vynáhradu za všetky svoje nedbalosti obetujem, milovaný Otče, celý presvätý život tvojho Jednorodeného, ktorý bol vrcholne dokonalý vo všetkých myšlienkach, slovách a skutkoch od tej hodiny, keď zoslaný z vysokého trónu vstúpil na našu zem, až po tú hodinu, keď tvojej otcovskej tvári predstavil slávu víťazného tela.

Na znak vďaky sa ponáram do najhlbšej priepasti svojej úbohosti a popri tvojom preslávnom milosrdenstve chválim a ctím si tú najdojemnejšiu dobrotu, pre ktorú tvoj zámer so mnou, Otče milosrdenstva, sú myšlienky pokoja, a nie súženia, hoci som žila tak pomýlene, totiž akoby si ma vyvýšil takým množstvom a veľkosťou svojich dobrodení. A k nim si mi pridal neoceniteľnú priateľskú dôvernosť tým, že si mi daroval tú po každej stránke najvznešenejšiu schránku božstva, svoje božské Srdce, ako vrchol všetkých mojich radostí.

Okrem toho si si získal moju dušu takými spoľahlivými prísľubmi, ako mi chceš preukázať dobro pri smrti i po smrti, že aj keby som nemala od teba nijaký iný dar, už pre toto jediné by ustavične so živou nádejou vzdychalo za tebou moje srdce.

RESPONZÓRIUM

Porov. Jer 31, 3b; porov. Oz 2, 16b. 21

Láskou odvekou miluje Pán Gertrúdu, preto si ju pritiahol od detstva, zaviedol ju na púšť * A prihováral sa jej srdcu.

Urobil ju svojou nevestou navždy vo vernosti a v milosrdenstve. * A prihováral sa jej srdcu.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, v panenskom srdci svätej Gertrúdy pripravil si pre seba milý príbytok; na jej orodovanie rozptýľ temnoty nášho srdca a osvieť nás svojím svetlom, aby sme s radosťou cítili, že v nás prebývaš a pôsobíš. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky