## 17. september 2023

## 24. Nedeľa v Cezročnom období
4. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Hodina je tu polnočná,

prorocký hlas nás nabáda:

vzdávajme Bohu pochvalu,

Otcovi vždy aj Synovi,

pravda, aj Duchu Svätému,

veď dokonalú Trojicu

a jednu bytia podstatu

treba nám stále velebiť.

Tento čas taký postrach má,

že anjel posol-pomstiteľ

smrť Egypťanom spôsobil,

zahubil prvorodených.

Pre dobrých je to spásy čas,

neodvážil sa potrestať

ich anjel, lebo na dverách

znamenie krvi zbadal včas.

Veľmi sa Egypt rozžialil,

smútok mal z toľkých pohrebov,

no Izrael sa radoval,

chránený krvou baránka.

My sme ten pravý Izrael,

v tebe sa, Pane, tešíme,

diabla i zla sa chránime,

chránení krvou Baránka.

Predobrý Kráľ, nech hodni sme

uvidieť slávu nebeskú,

kde túžime ťa velebiť

a chvály vzdávať naveky. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Vitaj, deň, čo žiare slávy zdobia,

šťastný deň, keď Pán vstal zo záhrobia!

Nech ťa naše chvály krajším robia,

ty deň prvý!

Svetlo zhora beľmo z očí stiera,

hrobom zhŕda Pán, hoc smrť sa vzpiera,

nový mier zem s nebom uzaviera

v spásnej Krvi.

Súdil Otec pravdy. Po ortieli

pod zákonom hriechu ľudia mreli.

Keď sa voslep uberal svet celý

do záhuby,

Božia múdrosť a moc prezázračná

nastolila lásku, zmizli mračná

hnevu. Krehká duša, buď mu vďačná,

on ťa ľúbi.

Ten sám z mŕtvych vstal, čo mŕtvych budí,

milostivý obroditeľ ľudí

ovečku si nežne túli k hrudi

spopod hložia.

Pokoj v nebi, pokoj v ľudskej duši!

Súlad lásky nech nič nenaruší!

Víťazovi nad zlom právom sluší

sláva Božia.

K ľubozvuku, ktorý nebom krúži,

matka Cirkev svoje spevy druží

a s ňou spieva ľud, čo verne slúži

Božej vôli.

Po víťazstve nad smrťou v jej ríši

našu radosť bieda neutíši

a náš spev nech z mrku k jasnej ríši

zahlaholí! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Kto smie vystúpiť na vrch Pánov, kto smie stáť na jeho mieste posvätnom?

Žalm 24
Pán prichádza do chrámu
Kristovi sa otvorili nebeské brány a bol vzatý do neba. (Sv. Irenej)

Pánova je zem i všetko, čo ju napĺňa, *

okruh zeme aj tí, čo bývajú na ňom.

Veď on sám položil jeho základy na moriach *

a upevnil ho na vodách.

Kto smie vystúpiť na vrch Pánov, *

kto smie stáť na jeho mieste posvätnom?

Ten, čo má ruky nevinné a srdce čisté, †

čo nedvíha svoju dušu k márnosti *

a neprisahá falošne.

Taký dostane požehnanie od Pána *

a odmenu od Boha, svojho spasiteľa.

To je pokolenie tých, čo ho hľadajú, *

čo hľadajú tvár Boha Jakubovho.

Zdvihnite, brány, svoje hlavice †

a vyvýšte sa, brány prastaré, *

lebo má vstúpiť kráľ slávy.

Kto je ten kráľ slávy? *

Pán silný a mocný, Pán mocný v boji.

Zdvihnite, brány, svoje hlavice, †

a vyvýšte sa, brány prastaré, *

lebo má vstúpiť kráľ slávy.

Kto je ten kráľ slávy? *

Pán zástupov, to je ten kráľ slávy.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Kto smie vystúpiť na vrch Pánov, kto smie stáť na jeho mieste posvätnom?

Ant. 2 Velebte, národy, nášho Boha; on dal život našej duši. Aleluja.

Žalm 66
Hymnus k ďakovnej obete
O vzkriesení Pána a obrátení národov. (Hesychius)
I

Jasaj Bohu, celá zem; †

hrajte a spievajte na slávu jeho mena, *

vzdávajte mu chválu.

Hovorte Bohu: „Aké úžasné sú tvoje diela. *

Pre tvoju nesmiernu moc budú sa ti líškať tvoji nepriatelia.

Nech sa ti klania celá zem a nech ti spieva, *

nech ospevuje tvoje meno.“

Poďte a pozrite na Božie diela; *

úžas budia skutky, ktoré koná ľuďom.

More premieňa na suchú zem, †

rieku možno prejsť suchou nohou; *

preto sa tešíme z neho.

Svojou mocou panuje naveky, †

očami pozoruje národy; *

aby sa buriči nevypínali.

Velebte, národy, nášho Boha *

a rozhlasujte jeho chválu;

on dal život našej duši *

a chráni naše nohy pred pádom.

Veď ty, Bože, si nás vyskúšal, *

pretavil si nás ohňom, ako sa taví striebro.

Voviedol si nás do osídla, *

na plecia si nám naložil súženia.

Nechal si ľudí chodiť po našich hlavách; †

prešli sme cez oheň a cez vodu, *

ale napokon si nám dal pookriať.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Velebte, národy, nášho Boha; on dal život našej duši. Aleluja.

Ant. 3 Počúvajte, všetci ctitelia Boží, aké veľké veci mi urobil. Aleluja.

II

Vojdem do tvojho domu so zápalnými obetami, *

splním ti sľuby,

ktoré ti zložili moje pery *

a moje ústa vyriekli, keď som bol v súžení.

Bohaté žertvy ti prinesiem, pre teba spálim barance, *

obetujem ti býčky a kozliatka.

Poďte sem a počúvajte, †

všetci ctitelia Boží, *

vyrozprávam vám, aké veľké veci mi urobil.

Moje ústa ho vzývali *

a môj jazyk velebil.

Keby som sa v srdci upriamil na neprávosť, *

Pán by ma nevyslyšal.

Ale Boh ma vyslyšal, *

všimol si hlas mojej vrúcnej modlitby.

Nech je zvelebený Boh, lebo neodmietol moju modlitbu *

a neodňal mi svoje milosrdenstvo.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Počúvajte, všetci ctitelia Boží, aké veľké veci mi urobil. Aleluja.

Živé je Božie slovo a účinné.

Ostrejšie ako každý dvojsečný meč.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok Knihy proroka Ezechiela

1, 3-14. 22-28

Videnie Pánovej slávy v krajine vyhnanstva

Buziho synovi kňazovi Ezechielovi zaznelo Pánovo slovo v chaldejskej krajine pri rieke Chobar; tam na ňom spočinula Pánova ruka.

A videl som od severu prichádzať búrlivý vietor, veľký oblak a ohnivú guľu obklopenú žiarou. Z nej — teda zo stredu ohňa — žiarilo čosi ako lesklý kov. A z jeho stredu vystupovala podoba štyroch živých bytostí, ktoré mali takýto výzor: podobali sa človeku. Každá mala štyri tváre a každá štyri krídla. Ich nohy boli rovné a ich chodidlá ako teľacie chodidlá a iskrili ako vyleštený bronz. Pod krídlami mali na štyroch stranách ľudské ruky. Mali štyri tváre i krídla. Ich krídla sa dotýkali jedno druhého. Keď šli, neotáčali sa, každá kráčala v smere svojej tváre.

A podoba ich tvárí: ľudská tvár; a všetky štyri mali na pravej strane leviu tvár, na ľavej strane mali všetky štyri býčiu tvár a všetky štyri mali tvár orliu.

Ich krídla boli vystreté dohora: dvoma krídlami sa navzájom dotýkali a dve im zakrývali telo. Každá kráčala v smere svojej tváre. Išli ta, kam ich hnal duch, a neotáčali sa, keď šli.

Uprostred živých bytostí bolo čosi, čo vyzeralo ako oheň zo žeravého uhlia, vyzeralo to ako fakle, ktoré pobehujú medzi živými bytosťami; oheň jasne žiaril a z ohňa vyšľahoval blesk. A živé bytosti chodili a vracali sa ako žiarivý blesk.

Nad hlavami živých bytostí bolo čosi ako obloha, vyzeralo to ako hrozný krištáľ, rozpätý hore nad ich hlavami. Pod oblohou boli vystreté ich krídla jedno k druhému; každá bytosť si dvoma krídlami zakrývala telo.

A počul som šum ich krídel: bol ako šum veľkých vôd, ako hlas Všemohúceho. Keď chodili, bol taký hluk ako ruch v tábore; keď ostali stáť, krídla si spustili a vždy, keď zaznel hlas sponad oblohy, čo bola nad ich hlavami, ostali stáť a spustili si krídla.

A nad oblohou, ktorá čnela nad ich hlavami, bolo čosi ako zafírový kameň a podobalo sa to trónu. A na tom, čo sa podobalo trónu, bola postava, ktorá vyzerala ako človek. A hore od toho, čo vyzeralo ako jeho bedrá, som videl čosi ako lesklý kov, obklopený akoby ohňom; dole od toho, čo vyzeralo ako jeho bedrá, som videl čosi ako oheň obklopený žiarou. Ako vyzerá dúha, čo býva na oblaku, keď prší, tak vyzerala žiara dookola; takto vyzerala podoba Pánovej slávy.

RESPONZÓRIUM

Porov. Ez 1, 26; 3, 12b; Zjv 5, 13b

Na tom, čo sa podobalo trónu, videl som postavu, ktorá vyzerala ako človek, a počul som mocné dunenie, * Keď sa zdvíhala Pánova veleba zo svojho miesta.

Sediacemu na tróne a Baránkovi dobrorečenie a česť, sláva a moc na veky vekov. * Keď sa zdvíhala Pánova veleba zo svojho miesta.

DRUHÉ ČÍTANIE

Začiatok reči svätého biskupa Augustína O pastieroch

(Sermo 46, 1-2: CCL 41, 529-530)

Sme kresťania a predstavení

Vaša láska nepočuje teraz prvý raz, že celá naša nádej je v Kristovi a že on je našou jedinou pravou a spasiteľnou slávou. Veď patríte do stáda toho, ktorý stráži a pasie Izrael. Ale pretože sú pastieri, ktorí sa radi nazývajú pastiermi, ale povinnosti pastiera plniť nechcú, pozrime sa, čo im hovorí cez Proroka. Vy počúvajte pozorne, my máme počúvať s bázňou.

„Pán prehovoril ku mne takto: Syn človeka, prorokuj o pastieroch Izraela; a povedz pastierom Izraela.“ Toto sme počuli pred chvíľkou, keď sa čítalo. Preto sme sa rozhodli povedať vám niečo o tom. Nech nám pomáha on hovoriť pravdu, veď nehovoríme svoje veci. Lebo keby sme hovorili niečo svoje, boli by sme pastiermi, ktorí pasú seba, nie ovce. Ale ak je jeho, čo hovoríme, potom vás cez ktoréhokoľvek z nás pasie on. „Toto hovorí Pán, Boh: Pastieri Izraela, ktorí pasú samých seba! Vari pastieri nemajú pásť ovce?“ Čiže pastieri nepasú seba, ale ovce. To je prvá príčina, prečo pranieruje týchto pastierov: že pasú samých seba, nie ovce. Kto to pasie sám seba? Tí, o ktorých hovorí Apoštol: „Lebo všetci hľadajú vlastné záujmy, a nie záujmy Ježiša Krista.“

A my, ktorých Pán zo svojej priazne, nie pre naše zásluhy, ustanovil na toto miesto, z ktorého sa vydáva prísny počet, máme jasne rozlišovať dve veci: že sme na jednej strane kresťania a na druhej strane predstavení. To, že sme kresťania, je pre nás. Že sme predstavení, to je pre vás. To, že sme kresťania, treba brať ako výhodu pre nás, že sme predstavení, to je zasa výhodné pre vás.

A je veľa kresťanov, ktorí nie sú predstavení a prichádzajú k Bohu azda ľahšou cestou a kráčajú vari tým svižnejšie, čím menšie bremeno nesú. My však okrem toho, že sme kresťania, a preto budeme vydávať Bohu počet zo svojho života, sme aj predstavení, a preto budeme Bohu vydávať počet zo svojho správcovstva.

RESPONZÓRIUM

Ž 23, 1. 2a. 3b

Pán je môj pastier, nič mi nechýba: * Pasie ma na zelených pašienkach.

Vodí ma po správnych chodníkoch, verný svojmu menu. * Pasie ma na zelených pašienkach.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime, *

teba, Pane, velebíme,

Teba, večný Otče, *

uctieva celá zem.

Tebe všetci anjeli, *

tebe nebesia i všetky mocnosti,

tebe cherubíni a serafíni *

bez prestania prespevujú:

Svätý, * svätý, * svätý *

Pán, Boh zástupov.

Plné sú nebo i zem *

tvojej veleby a slávy.

Teba oslavuje *

slávny zbor apoštolov;

teba velebí *

veľký počet prorokov;

teba chváli *

vznešený zástup mučeníkov;

teba oslavuje *

svätá Cirkev po celej zemi,

teba, Otče, *

nesmierne velebného,

i tvojho milovaného, *

pravého a jediného Syna,

aj Ducha Svätého, *

Tešiteľa nášho.

Kriste, *

ty si kráľ slávy.

Ty si Otcov Syn *

od večnosti.

Ty si neváhal vstúpiť do života Panny, *

stal si sa človekom, aby si vykúpil človeka.

Ty si zvíťazil nad smrťou *

a otvoril si veriacim nebeské kráľovstvo.

Ty sedíš po pravici Boha *

v sláve svojho Otca.

Veríme, *

že ako sudca ešte raz prídeš.

Preto ťa prosíme, pomáhaj svojim služobníkom, *

ktorých si vykúpil predrahou krvou.

Pripočítaj nás k svojim svätým *

vo večnej sláve.

Táto posledná časť sa môže vynechať.

Zachráň, Pane, svoj ľud *

a žehnaj svojich dedičov.

A spravuj ich *

a vyvýš ich až naveky.

Po všetky dni *

dobrorečíme tebe.

A chválime tvoje meno naveky, *

až na veky večné.

Vo svojej láskavosti, Pane, *

chráň nás v tento deň pred hriechom.

Zmiluj sa, Pane, nad nami, *

zmiluj sa nad nami.

Tvoje milosrdenstvo, Pane, nech je nad nami, *

ako dúfame v teba.

V teba, Pane, som dúfal, *

nebudem zahanbený naveky.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si všetko stvoril a všetko riadiš; zhliadni na nás a daj, aby sme ti slúžili celým srdcom a cítili v sebe účinky tvojho milosrdenstva. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky