## 18. august 2023

## Sv. Heleny
ľubovoľná spomienka

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Svätica, hodna pochvaly,

zdobia ťa toľké zásluhy!

Tu svietila si príkladom,

tam skvieš sa krajšie od dúhy.

Svetlo si v srdci nosila,

modlitbu s prácou spájala,

myseľ ti s Kristom bedlila

a pôstom si sa kajala.

Keď slávou svet ťa pokúšal,

mysľou si vozvýš letela,

bo dušu túžba povznáša,

jak svätosť nesie anjela.

Čnosťami dom si zdobila,

vítala dennú úlohu,

Boh presadil ťa zo zeme

a teraz zdobíš oblohu.

Ó, Trojjediný, sláva ti!

Po žití tebe oddanom,

na prosby svojej svätice

zaraď nás k rajským občanom! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Ustatý som od volania; unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Žalm 69, 2-22. 30-37
Nadšenie pre Boží dom
Dali mu piť víno zmiešané so žlčou. (Mt 27, 34)
I

Zachráň ma, Bože, *

lebo voda mi vystúpila až po krk.

V bezodnom bahne viaznem a nemám pevnej pôdy pod nohami, *

dostal som sa do hlbín vôd a zalieva ma príval.

Ustatý som od volania, hrdlo mi zachríplo. *

Unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Viac než mám vlasov na hlave, *

je tých, čo ma bez príčiny nenávidia.

Mocnejší sú tí, čo ma prenasledujú, sú to nepriatelia klamárski; *

musel som vrátiť, čo som neulúpil.

Bože, ty poznáš moju pochabosť *

a moje poklesky nie sú ti skryté.

Nech sa nemusia pýriť pre mňa tí, čo dúfajú v teba, *

Pane, Bože zástupov.

Nech sa nemusia hanbiť pre mňa tí, *

čo ťa hľadajú, Bože Izraela.

Pre teba znášam potupu *

a hanba mi pokrýva tvár.

Svojim bratom som sa stal cudzincom *

a synom svojej matky neznámym.

Stravuje ma horlivosť za tvoj dom, *

padajú na mňa urážky tých, čo ťa urážajú.

V pôstoch som si dušu vyplakal, *

no aj to mi bolo na potupu.

I vrecovinu som si obliekol *

a príslovečným som sa stal.

Utŕhajú si zo mňa tí, čo vysedávajú v bráne, *

a pri víne pospevujú o mne pijani.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ustatý som od volania; unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Ant. 2 Do jedla mi dali žlče a keď som bol smädný, napojili ma octom.

II

Ale ja, Pane, obraciam sa modlitbou k tebe *

v tomto čase milosti.

Vypočuj ma, Bože, pre svoju veľkú dobrotu, *

pre svoju vernosť mi pomôž.

Vytrhni ma z bahna, aby som sa nepohrúžil doň, †

a budem vytrhnutý z moci svojich nenávistníkov *

i z hlbokých vôd.

Nech ma nezatopí príval vôd, †

nech ma nepohltí hlbina *

a priepasť nezavrie nado mnou pažerák.

Vyslyš ma, Pane, veď si dobrotivý a láskavý; *

pre svoje veľké milosrdenstvo pohliadni na mňa.

Neodvracaj tvár od svojho služobníka, *

veď, hľa, trpím; čím skôr ma vyslyš.

Príď ku mne a zachráň ma, *

so zreteľom na mojich nepriateľov ma vysloboď.

Ty poznáš moju potupu, *

moju hanbu i moje zneuctenie.

Ty vidíš všetkých, čo ma sužujú. *

Potupa mi zlomila srdce a ochabol som.

Čakal som, že dakto bude mať so mnou súcit, no takého som nestretol; *

čakal som, že dakto ma poteší, ale taký sa nenašiel.

Do jedla mi dali žlče *

a keď som bol smädný, napojili ma octom.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Do jedla mi dali žlče a keď som bol smädný, napojili ma octom.

Ant. 3 Hľadajte Boha a srdce vám oživne.

III

Som úbožiak, plný bolesti; *

tvoja pomoc, Bože, ma pozdvihne.

Piesňou chcem Božie meno osláviť *

a velebiť ho chválospevmi.

A Pánovi to bude milšie, ako keby som obetoval býka, *

ako keby som obetoval junca, ktorému rastú rožky a ratice.

Nech zvedia o tom ponížení a nech sa potešia; *

hľadajte Boha a srdce vám oživne.

Lebo Pán vypočuje chudobných *

a nepohŕda svojimi, keď sú v zajatí.

Nech ho chvália nebesia i zem, *

moria a všetko, čo sa hýbe v nich.

Lebo Boh zachráni Sion †

a vybuduje mestá Júdove; *

usadia sa tam a budú ich majetkom.

A zdedia ho potomci jeho služobníkov *

a tí, čo milujú jeho meno, budú v ňom prebývať.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Hľadajte Boha a srdce vám oživne.

Pán nás poučí o svojich cestách.

A my budeme kráčať po jeho chodníkoch.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Micheáša

6, 1-15

Pán sa bude pravotiť so svojím ľudom

Počúvajte, čo hovorí Pán:

„Vstaň, súď sa pred vrchmi,

nech kopce počujú tvoj hlas.“

Vrchy, počujte Pánov súd,

načúvajte, základy zeme,

lebo Pán má spor so svojím ľudom,

s Izraelom sa bude pravotiť.

„Ľud môj, čo som ti urobil?

Alebo čím som ti bol na ťarchu?

Odpovedz mi!

Ja som ťa vyviedol z egyptskej krajiny,

vyslobodil som ťa z domu otroctva

a poslal som pred tebou Mojžiša,

Árona a Máriu.

Ľud môj, len sa rozpamätaj, prosím,

čo zamýšľal moabský kráľ Balak

a čo mu odpovedal Beorov syn Balaam

od Settimu až po Galgalu,

aby si poznal spravodlivé skutky Pánove.“

„Čo hodné obetujem Pánovi,

keď sa pôjdem pokloniť Bohu Najvyššiemu?

Mám prísť pred neho so zápalnými obetami

a s jednoročnými teliatkami?

Či bude mať Pán záľubu v tisícoch baranov,

v mnohých tisícoch potokov oleja?

Alebo mám dať svojho prvorodeného za svoj zločin,

plod svojho lona za svoj hriech?“

Človeče, veď ti povedali, čo je dobré

a čo žiada Pán od teba:

konať právo, milovať zľutovanie

a pokorne kráčať s tvojím Bohom.

Pán volá na mesto

— a je múdre báť sa tvojho mena —:

„Počujte, kmene a stavy mesta!

Vari budem trpieť falošný bat

a skúpu prekliatu efu?

Alebo ospravedlním bezbožné váhy

a mešce s falošným závažím?

Lebo jeho boháči sú plní neprávosti,

jeho obyvatelia luhajú

a jazyk v ich ústach je úskočný.

Preto som ťa začal biť,

nivočiť za tvoje hriechy.

Budeš jesť, a nenasýtiš sa

a tvoja špina zostane v tebe.

Odložíš si, ale nezachrániš,

a čo zachrániš, vydám meču.

Budeš siať, ale žať nebudeš,

budeš lisovať olivu, ale olejom sa nenatrieš,

aj mušt, ale víno piť nebudeš.“

RESPONZÓRIUM

Mich 6, 8; Ž 37, 3

[Podľa latinskej pôvodiny by mal text znieť takto (rovnako ako pre responzórium po druhom čítaní v piatok 9. týždňa Cezročného obdobia, zv. III, str. 295):]

Človeče, veď ti povedali, čo je dobré a čo žiada Pán od teba: * Konať právo, milovať zľutovanie a pokorne kráčať s tvojím Bohom.

Spoľahni sa na Pána a dobre rob a budeš bývať v svojej krajine. * Konať právo, milovať zľutovanie a pokorne kráčať s tvojím Bohom.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Homílií svätého biskupa Jána Zlatoústeho na Skutky apoštolov

(Hom. 20, 4: PG 60, 162-164)

Svetlo kresťana sa nemôže ukryť

Nič nie je jalovejšie ako kresťan, ktorý sa nestará o spásu iných.

A nemôžeš sa skrývať za chudobu, lebo ťa obviní tá, čo vhodila dva peniažteky. Aj Peter povedal: „Striebro a zlato nemám.“ A Pavol bol taký chudobný, že často hladoval a nemal ani najpotrebnejší pokrm.

Ani nízky pôvod nemôžeš spomenúť, lebo ani oni neboli vznešení, ale pochádzali z nízkeho rodu. Nemôžeš predstierať, že to i to nevieš, lebo ani oni neboli vzdelaní. Nemôžeš namietať, že si chorý, veď aj Timoteja často prenasledovala choroba.

Každý môže byť užitočný svojmu blížnemu, keď si chce plniť povinnosti.

Nevidíte divé stromy, aké sú silné, aké pekné, štíhle, hladké a vysoké? No keby sme mali záhradu, radšej by sme v nej mali granátové jablká a úrodné olivy ako tamtie, lebo tie sú len na pohľad, nie na úžitok, a ak je z nich aj nejaký osoh, nuž len malý.

Takí sú tí, čo sa starajú len o seba; ba ani takí nie, ale súci už len na potrestanie, lebo tamtie stromy sa hodia na stavbu a na ochranu majetku. Také boli hlúpe panny: cudné, vystrojené, zdržanlivé, ale nikomu na nič, teda len na oheň. Takí sú tí, čo Kristovi nepomáhajú.

Všimni si: Ani jeden z nich nie je obvinený z hriechov, že smilnil, že krivo prisahal, z ničoho takého, ale že nepomohol inému. Taký bol ten, čo zakopal talent: žil nevinne, bezúhonne, ale blížnemu bol neužitočný.

Prosím vás ako môže byť kresťanom, kto takto žije?! Ak zamiešame do múky kvas a on ju všetku nepremení na svoju podobu, bol to skutočne kvas? Alebo ak olej nenaplní vôňou tých, čo sa ním natreli, nazveme ho voňavkou?

Nehovor: Nemôžem iných viesť, lebo keby si bol kresťanom, bolo by možné, aby si nemohol? Pretože tomu, čo je prirodzené, nemožno protirečiť, a tak ani tomuto, o čom hovoríme, lebo to patrí k prirodzenosti kresťana.

Neurážaj Boha. Keby si povedal, že slnko nemôže svietiť, urazíš ho. Keď povieš, že kresťan nemôže byť osožný, urazil si Boha a vyhlásil si ho za luhára. Skôr môže slnko nehriať a nesvietiť, ako kresťan nesvietiť. Ľahšie bude svetlo tmou, ako by sa mohlo stať tamto.

Nehovor, že je to nemožné; opak je nemožný. Neurážaj Boha. Keď všetko v sebe usporiadame, vyjde z toho presne toto a ako niečo celkom prirodzené. Svetlo kresťana sa nedá schovať; takú jasnú lampu utajiť nemožno.

RESPONZÓRIUM

Ef 5, 8-9; Mt 5, 14. 16

Ste svetlom v Pánovi; žite ako deti svetla. * Ovocie svetla je v každej dobrote, spravodlivosti a pravde.

Vy ste svetlo sveta. Nech svieti vaše svetlo pred ľuďmi. * Ovocie svetla je v každej dobrote, spravodlivosti a pravde.

Alebo iné:

Z Rečí svätého biskupa Augustína

(Sermo 96, 1. 4. 9: PL 38, 584. 586. 588)

O všeobecnom povolaní k svätosti

„Kto chce ísť za mnou, nech zaprie sám seba, vezme svoj kríž a nasleduje ma.“ Zdá sa tvrdé a ťažké, čo Pán žiada, ak ho niekto chce nasledovať, musí zaprieť sám seba. No nie je ani tvrdé ani ťažké, čo žiada ten, kto pomôže splniť, čo žiada.

Lebo je pravdivé, čo mu hovorí žalm: „Pridŕžam sa tvrdej cesty podľa tvojich slov.“ A pravdivé je aj to, čo on povedal: „Moje jarmo je príjemné a moje bremeno ľahké.“ Čo rozkaz robí tvrdým, láska urobí príjemným.

Čo znamená: „Nech vezme svoj kríž“? Nech znáša všetko nepríjemné: tak ma nasleduje. Kto začne v svojom živote uplatňovať moje prikázania, bude mať mnoho odporcov, mnohí mu budú brániť, mnohí ho budú prehovárať, a to aj z takzvaných Kristových nasledovníkov. S Kristom chodili aj takí, čo zabraňovali kričať slepcom. Ak ho chceš nasledovať, premeň na kríž vyhrážky, lichotenie a všetky prekážky, vezmi tento kríž a nes ho, nepoddaj sa mu.

A tak v tomto svätom, dobrom, zmierenom spasenom svete, alebo skôr vo svete, ktorý má byť spasený, ale v nádeji už je spasený, „lebo v nádeji sme spasení“; teda v tomto svete, a je ním Cirkev, ktorá celá nasleduje Krista, povedal všetkým: „Kto chce ísť za mnou, nech zaprie sám seba.“

Lebo toto nemajú počuť len panny, a tie, čo sú vydaté, nie; alebo len vdovy, a tie, čo majú muža, nie; len mnísi, a tí, čo sú ženatí, nie; alebo len klerici, a laici nie: ale celá Cirkev, celé telo, všetky údy – odlišné, ale usporiadané podľa vlastných úloh – majú nasledovať Krista.

Má ho nasledovať celá Cirkev, jeho jediná, jeho holubica, jeho nevesta, vykúpená a obdarená krvou Ženícha. Tu má svoje miesto panenská neporušenosť, tu má miesto vdovská zdržanlivosť a tu má svoje miesto aj manželská čistota.

Všetky údy tu majú miesto: podľa svojho postavenia, podľa svojej úlohy a svojím spôsobom majú nasledovať Krista. Majú sa zaprieť, teda si nemajú o sebe namýšľať; majú vziať svoj kríž, teda pre Krista znášať vo svete všetko, čo im svet spôsobuje. Majú ho milovať, lebo on jediný nepodvádza, jeho jediného nemožno oklamať a on jediný neklame: majú ho milovať, lebo čo sľúbil, splní. Ale pretože nedáva hneď viera sa kolíše. Čakaj, vydrž, vezmi a nes odďaľovanie; tak naozaj ponesieš svoj kríž.

RESPONZÓRIUM

Tento muž vykonal pred Bohom veľké skutky a celým srdcom chválil Pána; * Nech prosí za hriešnikov všetkých národov.

Hľa, človek bez úhony, pravý ctiteľ Boha, zdržanlivý od zlého a pevný vo svojej nevinnosti. * Nech prosí za hriešnikov všetkých národov.

MODLITBA

Modlime sa.

Milosrdný Bože, svätú Helenu si obdaril mimoriadnou úctou k svätému krížu, ktorý je znamením tvojej bezhraničnej lásky; daj, prosíme, aby sme na jej orodovanie stále viac milovali toho, ktorý na ňom zomrel, Ježiša Krista, nášho Pána. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky