## 6. jún 2023

## Sv. Norberta, biskupa
ľubovoľná spomienka

Narodil sa okolo roku 1080 v Porýní. Stal sa kanonikom xantenskej katedrály. Zanechal svetský život, vstúpil do rehole a roku 1115 bol vysvätený za kňaza. Zvolil si apoštolskú cestu a prijal úlohu kazateľa najmä vo Francúzsku a Nemecku. Zhromaždil okolo seba spoločníkov a založil premonštrátsku rehoľu a niekoľko kláštorov. Roku 1126 ho zvolili za magdeburského arcibiskupa. Staral sa o obnovu kresťanského života a hlásal vieru susedným pohanským národom. Zomrel roku 1134.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,

nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok

a ochrancovi v radosti aj v plači

za pomoc vďačí.

Sťa úporného zápasníka v boji

nebeskou krizmou posvätil Duch Svätý

a posilnil ho: na srdci mu budú

osudy ľudu.

Príkladom učil, pravdou vychovával,

slepého vodil, liečil nemocného,

pre všetkých bol jak rodič starostlivý,

čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi

záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu

činom a túžbou kráčať po šľapaji

tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,

začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,

v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,

do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pán bude podľa spravodlivosti súdiť chudobných.

Žalm 10
Vzdávanie vďaky
Blahoslavení chudobní, lebo vaše je Božie kráľovstvo. (Lk 6, 20)
I

Pane, prečo si tak ďaleko? *

Prečo sa skrývaš v časoch súženia?

Bezbožný vo svojej pýche sužuje bedára; *

nech sa chytí do nástrah, čo sám zosnoval.

Veď hriešnik sa chvastá svojou náruživosťou *

a lakomec sa vychvaľuje.

Hriešnik pohŕda Pánom a namyslene hovorí: *

„Boh nezasahuje; Boha niet.“

Také sú všetky jeho myšlienky *

a jeho cesty sú vždy úspešné.

Ďaleko je od myšlienky na tvoj súd *

a všetkých svojich odporcov nemá za nič.

V srdci si takto hovorí: „Mnou nič nepohne, *

ani mňa, ani moje pokolenie nezastihne nešťastie.“

Jeho ústa sú plné luhania, klamu a podvodu; *

pod jeho jazykom zločin a násilie.

Sedí na postriežke blízko osád, *

nevinného zákerne zabíja.

Očami sliedi za chudákom; *

ako lev v húštine číha v úkryte.

Číha, chce schvátiť bedára; *

chytá ho a hádže naňho sieť.

Prikrčí sa a vyrúti, i hynú chudáci *

v jeho násilných pazúroch.

V duchu si ešte hovorí: „Boh zabudol, *

odvrátil svoju tvár, vôbec sa nedíva.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pán bude podľa spravodlivosti súdiť chudobných.

Ant. 2 Ty, Pane, vidíš útrapy a žiaľ.

II

Povstaň, Pane, Bože, zdvihni svoju ruku, *

nezabúdaj na úbohých.

Ako môže bezbožník Bohom pohŕdať? *

Ako si môže v duchu hovoriť: „Boh nezasiahne!“?

Ty vidíš, †

veď ty hľadíš na útrapy a žiaľ *

a berieš ich do svojich rúk.

Na teba sa chudák spolieha *

a sirote pomáhaš.

Rozmliažď rameno hriešnika a zločinca; *

budeš hľadať jeho hriech, a už ho nenájdeš.

Pán je kráľom navždy, na veky vekov. *

Pohania vymizli z jeho krajiny.

Pane, ty vyslýchaš túžbu úbožiakov, *

vzpružuješ im srdce, ucho si k nim nakláňaš.

Zastaň sa práva siroty a utláčaného, *

aby už nikdy nenaháňal hrôzu človek stvorený zo zeme.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ty, Pane, vidíš útrapy a žiaľ.

Ant. 3 Pánove výroky sú rýdze jak striebro pretavené v ohni.

Žalm 12
Volanie o pomoc proti pyšným
Otec pre nás biednych poslal svojho Syna. (Sv. Augustín)

Pomôž mi, Pane, lebo niet už svätých, *

stratila sa vernosť medzi ľuďmi.

Falošnými slovami sa klamú všetci navzájom, *

hovoria úlisnými perami a srdce majú dvojtvárne.

Kiež Pán zničí všetky pery úlisné *

a vystatovačný jazyk;

lebo hovoria: „Náš jazyk nás preslávi, †

ústa sú nám zbraňou; *

ktože je pánom nad nami?“

„Pretože chudák biedu trie a úbožiak stoná, †

povstanem teda,“ hovorí Pán, *

„zachránim toho, ktorým opovrhujú.“

Pánove výroky sú rýdze *

jak striebro pretavené v ohni, bez hliny, sedem ráz čistené.

Pane, ty nás zachováš a ochrániš *

pred týmto pokolením naveky.

Navôkol chodia bezbožní *

a najhorší z ľudí sa vyvyšujú.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pánove výroky sú rýdze jak striebro pretavené v ohni.

Pán vedie pokorných k správnemu konaniu.

A tichých poúča o svojich cestách.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Jób

31, 1-8. 13-23. 35-37

Predošlá Jóbova spravodlivosť

Jób povedal:

„Uzavrel som zmluvu so svojimi očami,

že ani len nepomyslím na pannu.

Lebo aký je môj podiel u Boha zhora

a aké dedičstvo u Všemohúceho na výsostiach?

Či nie je záhuba pre nešľachetníka

a nepriazeň pre tých, čo páchajú nespravodlivosť?

Či on nevidí moje cesty

a nepočíta všetky moje kroky?

Ak som kráčal v márnosti

a moja noha sa ponáhľala za podvodom,

nech ma odváži na spravodlivej váhe

a nech sa Boh presvedčí o mojej bezúhonnosti.

Ak moja noha zišla z cesty,

ak moje srdce išlo za mojimi očami,

ak mi na ruky prilipla poškvrna,

nech ja sejem a iný nech poje

a moje pokolenie nech je vykorenené.

Ak som odmietol podrobiť sa súdu so svojím sluhom a so svojou slúžkou,

keď mali so mnou spor,

čo urobím, keď povstane súdiť Boh?

A keď ma bude vyšetrovať, čo mu odpoviem?

Či ma v lone neutvoril ten,

ktorý aj jeho vytvoril,

a nestvárnil ma v matkinom lone jeden a ten istý?

Ak som odoprel chudobným, o čo žiadali,

a nechal som pohasnúť oči vdovy;

ak som jedával sám svoju skyvu

a nejedla z nej aj sirota,

lebo som ju od svojho detstva vychovával ako otec

a od lona svojej matky som ju viedol;

ak som opovrhol tulákom preto, že nemal odev,

i bedárom bez prikrývky;

ak mi nedobrorečili jeho bedrá

za to, že sa ohrial vlnou mojich oviec;

ak som zdvihol svoju ruku na sirotu,

keď som videl, že ma v bráne podporia,

nech mi vypadne plece z väziva

a nech sa mi rameno vylomí z kĺbu,

lebo Božia pohroma mi strach naháňa

a nezmôžem nič proti jeho velebe.

Kiež by som mal niekoho, kto by ma vypočul!

Tu je môj znak. Nech mi Všemohúci odpovie!

A tu kniha, ktorú napísal môj odporca,

aby som ju nosil na svojom pleci

a priviazal si ju ako veniec.

Oznámim mu počet svojich krokov

a predstúpim pred neho ako pred knieža.“

RESPONZÓRIUM

Jób 31, 3; Prís 15, 3; Jób 31, 4

Či nie je záhuba pre nešľachetníka a nepriazeň pre tých, čo páchajú nespravodlivosť? * Pánove oči sú na každom mieste, pozorujú zlých i dobrých.

Či on nevidí moje cesty a nepočíta všetky moje kroky? * Pánove oči sú na každom mieste, pozorujú zlých i dobrých.

DRUHÉ ČÍTANIE

Zo Životopisu svätého biskupa Norberta

(Cfr. PL 170, 1262. 1269. 1294. 1295; Litteræ Apostolicæ ab Innocentio II ad S. Norbertum II non. iun. 1133 sub plumbo datæ: Acta Sanctorum, 21, in Appendice, p. 50)

Veľký medzi veľkými a malý medzi malými

Norbert sa právom počíta medzi tých, čo sa účinne zapojili do gregorovskej obnovy Cirkvi. Ponajprv sa podujal vychovať kňazov, oddaných pravému evanjeliovému a apoštolskému životu, čistých a chudobných, ktorí by si obliekli „odev i dôstojnosť nového človeka; to prvé v rehoľnom rúchu a to druhé v kňazskej hodnosti“. Chcel, „aby sa riadili Svätým písmom a za vodcu mali Krista“. Obyčajne im odporúčal tri veci: „čistotnosť pri oltári a pri bohoslužbách, odstránenie priestupkov a nedbalostí v kapitule, starosť o chudobných a pohostinstvo“.

Ku kňazom, ktorí v kláštore zastupovali apoštolov, pripojil podľa vzoru prvotnej Cirkvi také množstvo veriacich laikov – mužov i žien, že, ako tvrdia mnohí, nik od čias apoštolov nezískal pre Krista za taký krátky čas toľko nasledovníkov dokonalého života ako on svojou výchovou.

Keď sa stal arcibiskupom, vyzval svojich spolubratov, aby získali pre vieru územie Vendov. Kňazov svojej diecézy pobádal do obnovy bez ohľadu na rozruch a pobúrenie ľudu.

A napokon sa tak významne pričinil o upevnenie a rozšírenie dobrých vzťahov medzi Apoštolskou Stolicou a cisárstvom, pravda, pri zachovaní slobody cirkevných volieb, že mu pápež Inocent Druhý napísal: „Apoštolská Stolica si z celého srdca blahoželá, že má v tebe takého oddaného syna.“ A cisár ho urobil hlavným kancelárom cisárstva.

Toto všetko dokázal neochvejnou vierou. Hovorili o ňom: „Norbert tak vyniká vierou ako Bernard z Clairvaux láskou.“ Ďalej jemnosťou vo vystupovaní, „lebo on, veľký medzi veľkými a malý medzi malými, bol ku každému láskavý“. A napokon vynikajúcou výrečnosťou: Sústredený na Božie záujmy neprestajne rozjímal a smelo šíril „ohnivé Božie slovo, ktoré spaľuje neresti, vybrusuje čnosti a učenlivé duše obohacuje múdrosťou“.

RESPONZÓRIUM

2 Tim 4, 2. 5; Sk 20, 28

Hlásaj slovo, naliehaj vhod i nevhod, usvedčuj, karhaj a povzbudzuj so všetkou trpezlivosťou a múdrosťou. * Znášaj útrapy, konaj dielo evanjelistu.

Dávaj pozor na celé stádo, v ktorom ťa Duch Svätý ustanovil za biskupa, aby si pásol Božiu Cirkev. * Znášaj útrapy, konaj dielo evanjelistu.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si ustanovil svätého Norberta za biskupa a služobníka svojej Cirkvi pre jeho lásku k modlitbe a pastiersku horlivosť; prosíme ťa, na jeho príhovor dopraj, aby spoločenstvo veriacich malo vždy pastierov podľa tvojho srdca, ktorí ho budú neustále viesť k prameňom spásy. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky