## 18. september 2023

## Pondelok, Cezročné obdobie, 24. týždeň
4. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Teraz je pre nás onen čas,

keď podľa Písma príde k nám

základ a hlava kráľovstva:

nebeský Ženích Kristus Pán.

V ústrety panny kráčajú,

jak počuť v evanjeliu,

nesú si jasné lampáše,

s radosťou veľkou spievajú.

No hlúpe, pravda, meškajú,

lampáše majú zhasnuté;

na bránu darmo búchajú,

dvere sú pre ne zamknuté.

A preto triezvi bedlime,

nesme si v mysli svetlo, jas,

by s piesňou v srdci Pánovi

v ústrety išiel každý z nás.

Urob nás, Pane, hodnými

mať účasť v tvojom kráľovstve,

aby sme mohli naveky

spievať ti vďačný chválospev. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ó, život svätých, cesta, nádej, spása,

Ježišu Kriste, darca čností, krásy,

náš pokoj; Pane, tebe hlasom silným

spievame hymny.

Ty stelesňuješ svätosť, všetky čnosti,

čo svätí majú, po čom zbožní túžia

mysľou i citom; k tebe láska, Pane,

v srdci nám planie.

Udeľ nám pokoj, daj nám pevnú vieru,

ochraňuj slabých, zdvihni tých, čo klesli,

napokon daruj všetkým, mladým, starým,

nebeské dary.

Nech sa vždy vzdáva chvála, česť a sláva

Otcovi, tebe, Syn, Kráľ, Vykupiteľ;

Svätému Duchu zbožné piesne znejte

po celom svete. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Aký dobrý je Boh voči statočným. †

Žalm 73
Prečo trpí spravodlivý
Blahoslavený je, kto sa na mne nepohorší. (Mt 11, 6)
I

Aký dobrý je Boh voči statočným, *

† Boh voči tým, čo majú srdce čisté.

No mne sa temer nohy podlomili, *

takmer som sa zapotácal.

Lebo som žiarlil na chvastúňov, *

keď som videl, ako bezstarostne si žijú hriešnici.

Neprekáža im zhola nič, *

sú zdraví a vypasení,

nesužujú sa ako iní smrteľníci, *

ani netrpia ako iní ľudia.

Preto ich pýcha ovíja sťa náhrdelník *

a násilnosť ich zahaľuje ako rúcho.

Akoby z tuku sa liahne ich zloba *

a vybuchuje zlomyseľnosť.

Posmievajú sa a zlomyseľne hovoria, *

povýšenecky sa zastrájajú.

Ústa dvíhajú proti nebu *

a jazyk sa im vláči po zemi.

Sedia si na výšinách *

a nezasahuje ich povodeň.

Vravia si: „Vari to vidí Boh? *

A vie o tom Najvyšší?“

Hľa, to sú hriešnici: *

bezstarostne si žijú a hromadia bohatstvo.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Aký dobrý je Boh voči statočným.

Ant. 2 Smiech hriešnikov sa obráti na nárek a radosť na žiaľ.

II

Nuž povedal som si: „Veru nadarmo som si srdce čisté zachoval *

a v nevinnosti som si ruky umýval;

šľahaný som deň čo deň *

a trestaný už od rána.“

Keby som si povedal: „Budem rozprávať ako oni,“ *

to by som, veru, zradil pokolenie tvojich synov.

Tu som sa zamyslel, aby som to pochopil; *

zrejme to bolo nad moje sily,

kým som, Bože, nevstúpil do tvojej svätyne, *

kde som pochopil, aký bude ich koniec.

Naozaj ich staviaš na pôdu šmykľavú *

a vrháš ich do záhuby.

Ako vychádzajú navnivoč! *

Náhle je po nich, hynú od hrôzy.

Ako sen prebúdzajúceho sa človeka, *

tak sa rozplynú, keď zakročíš ty, Pane.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Smiech hriešnikov sa obráti na nárek a radosť na žiaľ.

Ant. 3 Hynú všetci, čo sa vzďaľujú od teba; pre mňa je slasťou byť v Božej blízkosti.

III

Moje srdce je plné trpkosti *

a celé vnútro doráňané.

Hlúpy som bol a nechápavý *

a pred tebou som bol ako dobytča.

Ale ja som stále pri tebe *

a ty mi držíš pravicu.

Vedieš ma podľa svojho zámeru *

a nakoniec ma prijmeš do slávy.

Veď kohože mám na nebi? *

A keď som pri tebe, nič pozemské ma neteší.

Hynie mi telo i srdce, *

no Boh je Boh môjho srdca a podiel večitý.

Hľa, ako hynú všetci, čo sa vzďaľujú od teba, *

zatracuješ všetkých, čo sú ti neverní.

Pre mňa je slasťou byť v Božej blízkosti *

a v Pánu Bohu svoju nádej mať

a ohlasovať všetky jeho diela *

v bránach dcéry sionskej.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Hynú všetci, čo sa vzďaľujú od teba; pre mňa je slasťou byť v Božej blízkosti.

Pane, aké sladké sú tvoje výroky môjmu podnebiu.

Mojim ústam sú sladšie ako med.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Ezechiela

2, 8 – 3, 11. 16-21

Povolanie Ezechiela

V tých dňoch mi povedal Pán: „Syn človeka, počúvaj, čo ti hovorím; a nebuď spurný ako tento spurný dom; otvor ústa a zjedz všetko, čo ti dám.“ Vtom som videl ruku vystretú ku mne a v nej zvitok knihy. Rozvinul ho predo mnou a bol popísaný znútra i zvonka; boli na ňom napísané žalospevy, vzdychania a beda.

Tu mi povedal: „Syn človeka, zjedz všetko, čo je pred tebou; zjedz tento zvitok a choď a hovor synom Izraela.“ Otvoril som ústa a on mi dal zvitok zjesť. Potom mi povedal: „Syn človeka, zjedz ho a tvoje vnútro sa naplní týmto zvitkom, ktorý ti dávam.“ Zjedol som ho teda a v ústach mi bol sladký ako med.

On mi povedal: „Syn človeka, choď k domu Izraela a hovor im moje slová. Veď ťa neposielam k ľudu nezrozumiteľnej reči a neznámeho jazyka, ale k domu Izraela; ani k mnohým národom temnej reči a neznámeho jazyka, že by si nemohol rozumieť ich reč; a keby som ťa k nim poslal, oni by ťa počúvali. Ale dom Izraela ťa nechce počúvať, lebo nechcú počúvať mňa. Veď celý dom Izraela má tvrdé čelo a zatvrdnuté srdce. Hľa, dávam ti silnejšiu tvár, ako je ich tvár, a tvrdšie čelo, ako je ich čelo; dávam ti tvár ako diamant, tvrdšiu ako kremeň. Neboj sa ich, ani sa neľakaj ich tváre, lebo je to spurný dom.“ A povedal mi: „Syn človeka, vezmi si k srdcu všetky moje slová, ktoré ti hovorím, a ušami ich počúvaj. Choď, zájdi k zajatcom, k synom svojho ľudu, hovor s nimi a povedz im: Toto hovorí Pán, Boh; či už ťa počúvnu, alebo odmietnu.“

A keď prešlo sedem dní, Pán prehovoril ku mne takto: „Syn človeka, urobil som ťa strážcom domu Izraela. Keď počuješ slovo z mojich úst, varuj ich v mojom mene. Keď poviem bezbožnému: Zomrieš, a ty ho neupozorníš a nepovieš mu, aby sa odvrátil od svojej bezbožnosti a žil, bezbožný zomrie vo svojej neprávosti, ale jeho krv budem požadovať z tvojich rúk. No keď ty upozorníš bezbožného, a on sa neodvráti od svojej bezbožnosti a od svojej bezbožnej cesty, zomrie vo svojej neprávosti, ale ty si si život zachránil. A keď sa spravodlivý odvráti od svojej spravodlivosti a spácha neprávosť, položím pred neho prekážku; on zomrie, pretože si ho nevaroval: zomrie vo svojom hriechu a nespomenie sa na jeho spravodlivosť, ktorú konal, ale za jeho krv sa mi budeš ty zodpovedať. No ak ty upozorníš spravodlivého, aby nehrešil, a on nezhreší, bude žiť, lebo si ho upozornil a ty si zachrániš život.“

RESPONZÓRIUM

Ez 3, 17; 2, 6a. 8a; 3, 8

Urobil som ťa strážcom domu Izraela. Keď počuješ slovo z mojich úst, varuj ich v mojom mene. * Ty sa ich teda neboj a nebuď spurný.

Hľa, dávam ti silnejšiu tvár, ako je ich tvár, a tvrdšie čelo, ako je ich čelo. * Ty sa ich teda neboj a nebuď spurný.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z reči svätého biskupa Augustína O pastieroch

(Sermo 46, 3-4: CCL 41, 530-531)

Pastieri, ktorí pasú samých seba

Pozrime sa teda, čo hovorí Božie slovo, ktoré nikomu nelichotí, pastierom, ktorí pasú samých seba, a nie ovce: „Mlieko jete, vlnou sa odievate, vykŕmené zabíjate, ale moje ovce nepasiete. Slabé ste neposilňovali, choré neliečili, zranené neobviazali, blúdiace ste nevolali, stratené nehľadali a silné ste umorili. Tak sa moje ovce rozpŕchli, lebo nebolo pastiera.“

Pastierom, ktorí pasú seba, a nie ovce, sa hovorí, čo milujú a čo zanedbávajú. Čo teda milujú? „Mlieko jete, vlnou sa odievate.“ Apoštol pritom hovorí: „Kto sadí vinicu, a neje z nej ovocie? Kto pasie stádo, a neživí sa mliekom stáda?“ Vidíme teda, že mliekom stáda sa rozumie všetko, čo dáva Boží ľud predstaveným na udržanie časného života. Toto chcel povedať Apoštol, keď hovoril, čo som tu spomenul.

Ale hoci sa Apoštol slobodne rozhodol, že bude žiť z práce svojich rúk a nečakal od oviec ani toto mlieko, povedal, že má právo na toto mlieko a že to Pán nariadil, aby tí, čo zvestujú evanjelium, z evanjelia aj žili. A hovorí, že ostatní spoluapoštoli používali toto právo, ktoré si neprisvojili, ale ho dostali. On robil viac, keď neprijímal ani to, čo mu patrilo. On sa teda zriekal aj toho, na čo mal právo, ale iný nevyžadoval niečo, na čo by nemal právo. On robil viac. Možnože napodobňoval toho, čo priviedol do hostinca raneného a povedal: „Ak vynaložíš viac, zaplatím ti to, keď sa budem vracať.“

A čo ešte povieme o tých, ktorí sa nedožadujú od stáda mlieka? Sú milosrdnejší alebo skôr štedrejšie plnia službu samého milosrdenstva. Môžu a čo môžu, to robia. Ich treba pochváliť, tamtých neodsudzovať. Lebo ani Apoštol nečakal na dary. No pritom túžil, aby ovce boli užitočné, nie neplodné, bez mlieka.

RESPONZÓRIUM

Ez 34, 15-16

Ja sám budem pásť svoje ovce, ja im dám odpočinok, hovorí Pán, Boh. * Stratené ovce vyhľadám, rozptýlené privediem naspäť.

Slabé posilním, tučné a silné ochránim. * Stratené ovce vyhľadám, rozptýlené privediem naspäť.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si všetko stvoril a všetko riadiš; zhliadni na nás a daj, aby sme ti slúžili celým srdcom a cítili v sebe účinky tvojho milosrdenstva. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky