## 8. február 2023

## Sv. Jozefíny Bakhity, panny
ľubovoľná spomienka

Narodila sa v sudánskom kraji Darfur v blízkosti osady Jebel Agilere okolo roku 1868. Uniesli ju ako maličké dievča a viackrát ju predali na jarmoku sluhov; znášala tvrdé otroctvo. Napokon vyslobodená z otroctva stala sa v Benátkach kresťankou a rehoľníčkou u kanoských Sestier lásky a posledok života strávila v meste Schio na území Vicenza v Taliansku, kde všetkým pomáhala a kde aj zomrela roku 1947.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Najlepší sveta Stvoriteľ,

Vladár náš, chráň si stvorenia.

Nás pohrúžených do snenia

zbav škodlivého hlivenia.

Presvätý Kriste, prosíme:

odpusť nám viny, vyslyš nás;

vstávame, by sme modlitbou

posväcovali nočný čas.

Myseľ i ruky dvíhame,

ako nám prorok prikázal,

a v noci k chvále vstávame,

ako nám príklad Pavol dal.

Vidíš zlo, čo sme spáchali,

tajnosti sme ti zjavili,

vzlyk prosieb z mysle leje sa,

odpusť nám, čo sme zhrešili.

Kriste, kráľ dobrý, láskavý,

buď sláva tebe, Otcovi

i Duchu, ktorý bráni nás

teraz i večne, v každý čas. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ty, Pane, Kriste, všetko vieš;

tebe česť, sláva, veleba.

Ty poznáš srdca tajnosti,

pomôž nám svojou milosťou.

Najlepší Pastier, pasieš nás,

stratené ovce vyhľadáš,

v tých najžírnejších pastvinách

nás pripoj k stádu svätému.

Zmierni hnev, Sudca, utíš strach,

záhube večnej nedaj nás,

lež nech na večných pastvinách

pri tebe máme večnú slasť.

Buď sláva tebe, Spasiteľ,

i úcta, moc a víťazstvo,

ty dobre vládneš nad všetkým

teraz a večne, naveky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Milujem ťa, Pane, moja sila. †

Žalm 18, 2-30
Poďakovanie za záchranu a víťazstvo
V tú hodinu nastalo veľké zemetrasenie. (Zjv 11, 13)
I

Milujem ťa, Pane, moja sila; *

† Pane, opora moja, útočište moje, osloboditeľ môj.

Bože môj, moja pomoc, tebe dôverujem; *

ty si môj štít, sila mojej spásy a môj ochranca.

Vzývať budem Pána, lebo jemu patrí chvála, *

a budem zachránený pred nepriateľmi.

Obkľúčilo ma smrtiace vlnobitie *

a vydesili zlostné prívaly.

Ovinuli ma povrazy záhrobia, *

zovreli ma osídla smrti.

V úzkosti som vzýval Pána *

a volal som k svojmu Bohu.

Zo svojho chrámu počul môj hlas *

a moje volanie pred jeho tvárou preniklo k jeho sluchu.

Ant. Milujem ťa, Pane, moja sila.

Ant. 2 Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

II

Zem sa pohýbala a zachvela; †

vrchy sa otriasli a pohli v základoch, *

lebo vzplanul hnevom.

Dym sa mu valil z nozdier †

a spaľujúci oheň z jeho úst, *

vyletúvali z neho žeravé uhlíky.

Znížil nebesia a zostúpil: *

čierne mračno pod jeho nohami.

Zasadol na cheruba a vzlietol, *

vznášal sa na krídlach vetrov.

Temnotami sa celkom zahalil *

a stánok si urobil z čierňavy vôd a oblakov.

Pred žiarou jeho tváre mraky lietali, *

ľadovec a žeravé uhlie.

Pán z neba zahrmel †

a zaznel hlas Najvyššieho: *

ľadovec a žeravé uhlie.

Vyslal šípy a rozprášil ich, *

vrhol blesky a zmietol ich.

Otvorili sa hlbočiny vôd *

a základy zeme sa odkryli.

Pred tvojou hrozbou, Pane, *

pred víchricou tvojho hnevu.

Z výsosti čiahol rukou a chytil ma *

a vyzdvihol ma zo stredu hlbokých vôd.

Vytrhol ma z rúk mojich premocných nepriateľov, †

z rúk tých, čo ma nenávideli *

a boli silnejší ako ja.

Napadli ma v môj deň nešťastný, *

ale Pán mi bol podperou.

Vyviedol ma na miesto priestranné, *

zachránil ma, lebo si ma obľúbil.

Ant. Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

Ant. 3 Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

III

Za moju spravodlivosť ma Pán odmení, *

za to, že moje ruky sú čisté,

lebo som kráčal po cestách Pánových *

a od svojho Boha som neodstúpil bezbožne.

Pred očami som mal všetky jeho príkazy *

a jeho zákony som neodvrhol.

S ním som bol bez úhony *

a uchránil som sa zločinu.

Za moju spravodlivosť ma Pán odmenil, *

lebo videl, že moje ruky sú čisté.

Voči svätému si svätý, *

voči šľachetnému šľachetný,

voči úprimnému úprimný, *

voči zvrhlému si neúprosný.

Pokorný ľud chrániš pred zánikom *

a ponižuješ oči pyšných.

Ty, Pane, zapaľuješ moju pochodeň; *

môj Boh rozjasňuje vo mne temnoty.

Na šíky nepriateľov zaútočím s tvojou pomocou; *

a s pomocou svojho Boha hradby preskočím.

Ant. Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

Všetci sa divili milým slovám.

Čo vychádzali z jeho úst.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Listu Galaťanom

3, 15 – 4, 7

O úlohe zákona

Bratia, hovorím to po ľudsky: Už potvrdený ľudský závet nik neruší, ani k nemu nič nepridáva. Prisľúbenia boli dané Abrahámovi a jeho potomstvu. Nehovorí: „A potomkom,“ akoby šlo o mnohých, ale o jedného: „A tvojmu potomstvu,“ a ním je Kristus. Ale hovorím toto: Zmluvu potvrdenú Bohom neruší zákon, vydaný po štyristotridsiatich rokoch, aby tak zmaril prisľúbenie. Lebo ak je dedičstvo zo zákona, už nie je z prisľúbenia. Ale Abrahámovi ho Boh daroval skrze prisľúbenie.

Načo je teda zákon? Bol pridaný pre priestupky, kým nepríde potomstvo, ktorému bolo dané prisľúbenie, a bol vyhlásený skrze anjelov rukou prostredníka. Ale niet prostredníka tam, kde ide o jedného; a Boh je jeden. Je teda zákon proti Božím prisľúbeniam? Vôbec nie! Veď keby bol býval daný zákon, ktorý by mohol oživovať, potom by spravodlivosť bola naozaj zo zákona. Ale Písmo uzavrelo všetko pod hriech, aby veriaci dostali prisľúbenie z viery v Ježiša Krista.

No kým neprišla viera, boli sme zajatci pod dozorom zákona pre tú vieru, ktorá sa mala zjaviť. A tak bol zákon naším vychovávateľom pre Krista, aby sme boli ospravedlnení z viery. Ale keď prišla viera, už nepodliehame vychovávateľovi. Veď skrze vieru v Kristovi Ježišovi ste všetci Božími synmi. Lebo všetci, čo ste pokrstení v Kristovi, Krista ste si obliekli. Už niet Žida ani Gréka, niet otroka ani slobodného, niet muža a ženy, lebo vy všetci ste jeden v Kristovi Ježišovi. A keď ste Kristovi, ste Abrahámovým potomstvom a podľa prisľúbenia dedičmi.

Hovorím však: Kým je dedič maloletý, ničím sa nelíši od otroka, hoci je pánom všetkého. Je pod poručníkmi a správcami až do času, ktorý určil otec. Tak aj my, keď sme boli maloletí, slúžili sme podriadení živlom sveta. Ale keď prišla plnosť času, Boh poslal svojho Syna, narodeného zo ženy, narodeného pod zákonom, aby vykúpil tých, čo boli pod zákonom, a aby sme dostali adoptívne synovstvo. Pretože ste synmi, poslal Boh do našich sŕdc Ducha svojho Syna a on volá: „Abba, Otče!“ A tak už nie si otrok, ale syn; a keď syn, tak skrze Boha aj dedič.

RESPONZÓRIUM

Gal 3, 27. 28; Ef 4, 24

Všetci, čo ste pokrstení v Kristovi, Krista ste si obliekli. Už niet Žida ani Gréka, * Lebo vy všetci ste jeden v Kristovi Ježišovi.

Oblečte si nového človeka, ktorý je stvorený podľa Boha v spravodlivosti a pravej svätosti. * Lebo vy.

DRUHÉ ČÍTANIE

Pracovný preklad:

Z Rečí svätého biskupa Augustína

(Sermo 53, 1-6: Revue bénédictine 104, 1994, 21-24)

Blahoslavení čistého srdca, lebo oni uvidia Boha

Nech sa nezdráha bojovať, kto miluje odmenu, a nech sa zapáli duch čarom ceny na odhodlanosť konať. To, čo chceme, po čom túžime, čo žiadame, bude potom; to, čo sa nám prikazuje, aby sme konali pre to, čo bude, nech je teraz.

Nože, začni uvažovať o božských výrokoch a o samých evanjeliových prikázaniach a úlohách. „Blahoslavení chudobní v duchu, lebo ich je nebeské kráľovstvo.“ Potom bude tvoje nebeské kráľovstvo; teraz buď chudobný v duchu. Chceš, aby potom bolo tvoje nebeské kráľovstvo? Pozoruj teda ty sám, čí si? Buď chudobný v duchu. Pýtaš sa ma azda, čo to je byť chudobným v duchu. Každý, kto je namyslený, nie je chudobný v duchu; teda pokorný je chudobný v duchu. Vysoko je nebeské kráľovstvo; ale kto sa ponižuje, bude povýšený.

Všimni si, čo nasleduje: „Blahoslavení tichí – hovorí –, lebo oni budú dedičmi zeme.“ Už chceš byť dedičom zeme? Hľaď, aby ťa zem nevlastnila. Budeš ju vlastniť ako tichý; ak budeš nevľúdny, ona ťa bude vlastniť. Ani keď počuješ o predloženej odmene, aby si bol dedičom zeme, nerozširuj náručie lakomstva, ktorým chceš hneď vlastniť zem a vyňať z toho aj akosi svojho suseda: nech ťa neklame taká predstava. Vtedy naozaj budeš dedičom zeme, keď sa pripútaš k tomu, ktorý stvoril nebo i zem. To totiž znamená byť tichým: neprotiviť sa svojmu Bohu, aby sa ti v tom, čo robíš dobre, on sám páčil, a nie aby si sa páčil ty sám sebe; v tom však, že spravodlivo znášaš trápenia, nech sa ti neznepáči on, ale ty sám sebe. A nie je to maličkosť, že sa mu páčiš a sebe sa nepáčiš; znepáčiš sa totiž jemu, keď sa zapáčiš sebe.

Pristupuje práca a úloha: „Blahoslavení lační a smädní po spravodlivosti, lebo oni budú nasýtení.“ Chceš byť nasýtený. Čím? Ak si telo žiada byť nasýtené, po nasýtení znova budeš znášať hlad. A kto pije – hovorí – z tejto vody, znova bude žízniť. Liek, ktorý sa kladie na ranu, ak uzdraví, už neurobí bolesť: čo sa však podáva proti hladu, totiž jedlo, sa podáva tak, že na chvíľku osvieži. Po nasýtení sa vracia hlad. Každý deň sa síce dáva liek na nasýtenie, ale sa neuzdraví rana choroby. Buďme teda lační a smädní po spravodlivosti, aby sme sa nasýtili samou spravodlivosťou, po ktorej teraz túžime a žíznime. Nech teda naše vnútro je lačné a smädné: má totiž svoj pokrm, má svoj nápoj. Ja som – hovorí – chlieb, ktorý zostúpil z neba. Máš chlieb pre lačného; túž aj po nápoji pre smädného, pretože „u teba je prameň života.“

Všimni si, čo nasleduje: „Blahoslavení čistého srdca,“ čiže tí, čo majú čisté srdce, „lebo oni uvidia Boha.“ Toto je cieľ našej lásky; cieľ, ktorým budeme vybudovaní, nie ktorým budeme vysilení. Prestane pokrm, prestane odev: pokrm, lebo jedením sa strávi; odev, pretože sa ukončí prikrývaním. Aj ono sa skončí, aj toto; ale tamten cieľ patrí k stráveniu, tento k dokonalosti. Čokoľvek robíme, ale čokoľvek dobre robíme, o čokoľvek sa usilujeme, po čomkoľvek chvályhodne prahneme, po čomkoľvek bez viny túžime, keď dôjde k videniu Boha, nebudeme viac žiadať. Čo by totiž hľadal, kto má Boha? Alebo čo stačí tomu, komu nestačí Boh? Boha chceme vidieť, Boha túžime vidieť, planieme po tom, aby sme videli Boha. Kto by to nechcel? Ale pozoruj, čo je povedané: „Blahoslavení čistého srdca, lebo oni uvidia Boha.“ Týmto sa vystroj, aby si videl. Aby som teda hovoril podľa tela, ako môžeš túžiť po východe slnka s karpavými očami? Nech sú oči zdravé a to svetlo bude radosťou; ak nie sú oči zdravé, to svetlo bude mukou. Nebude ti dovolené srdcom, nie čistým, vidieť, čo nemožno vidieť iba čistým srdcom. Budeš odstrčený, budeš odstránený, nebudeš vidieť.

RESPONZÓRIUM

Porov. Mt 11, 29-30; 11, 28

Vezmite na seba moje jarmo, hovorí Pán, a učte sa odo mňa, lebo som tichý a pokorný srdcom; * Moje jarmo je príjemné a moje bremeno ľahké.

Poďte ku mne všetci, ktorí sa namáhate a ste preťažení, a ja vás posilním. * Moje jarmo.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si pozdvihol svätú Jozefínu z ponižujúceho otroctva k hodnosti svojej dcéry a Kristovej nevesty; prosíme ťa, dopraj, aby sme podľa jej príkladu oddane nasledovali ukrižovaného Ježiša Krista, ochotne vytrvali v láske a konali skutky milosrdenstva. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky