## 16. december 2023

## Sobota, Adventné obdobie, 2. týždeň
2. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Nebeské Slovo, prúdiace

z Otca jak svetlo, Boží jas,

stáva sa telom a ide

v plnosti času spasiť nás.

Dušu nám svetlom rozjasni,

nech plameň lásky v srdci je;

správa o tvojej blízkosti

nech všetko nízke zaženie.

Keď ako sudca prídeš raz,

hlbiny srdca odhalíš:

hriešnikom tresty vymeriaš,

kráľovstvom dobrých odmeníš.

Nech srdce úzkosť nezovrie

pred večným trestom za viny,

lež odpusť nám a prijmi nás

do večnej Božej otčiny.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pamätaj na nás, Pane, navštív nás svojou spásou.

Žalm 106
Hriechy ľudu a Božie zmilovanie v dejinách spásy
Toto bolo napísané ako napomenutie pre nás, ktorých zastihol koniec vekov. (1 Kor 10, 11)
I

Oslavujte Pána, lebo je dobrý, *

lebo jeho milosrdenstvo trvá naveky.

Kto vyrozpráva mocné skutky Pánove, *

kto všetku jeho chválu rozhlási?

Blažení sú tí, čo zachovávajú právo *

a konajú spravodlivo v každý čas.

Pamätaj na nás, Pane, z lásky k svojmu ľudu, *

navštív nás svojou spásou,

aby sme videli šťastie tvojich vyvolených, †

aby sme sa radovali z radosti tvojho ľudu *

a boli hrdí na teba so všetkými tvojimi dedičmi.

Hrešili sme ako naši otcovia, *

konali sme bezbožne, páchali sme neprávosť.

Naši otcovia v Egypte nechápali tvoje zázraky, †

zabudli na tvoje veľké dobrodenia *

a popudzovali ťa, keď sa blížili k moru, k Červenému moru.

Ale Boh ich pre česť svojho mena zachránil, *

aby ukázal svoju moc.

Červenému moru pohrozil a ono vyschlo; *

po morskom dne ich previedol ako po púšti.

Vyslobodil ich z rúk nevraživca *

a vymanil z rúk nepriateľa.

Ich utláčateľov voda zaliala, *

ani jeden z nich nezostal nažive.

Až potom uverili jeho slovám *

a pieseň chvály mu spievali.

No onedlho na jeho skutky zabudli *

a jeho rozhodnutiu sa vzopreli.

Na púšti sa oddali žiadostivosti *

a v bezvodnej krajine pokúšali Boha.

Dal im, čo si žiadali, *

ba dopustil, že sa presýtili.

V tábore zanevreli na Mojžiša *

a na Árona, posväteného Pánovho.

Otvorila sa zem a pohltila Dátana *

a zatvorila sa nad tlupou Ábironovou.

I vzbĺkol oheň v ich zástupe *

a bezbožníkov spálili plamene.

Ant. Pamätaj na nás, Pane, navštív nás svojou spásou.

Ant. 2 Dávaj pozor, aby si nikdy nezabudol na zmluvu s Pánom, svojím Bohom.

II

Urobili si teľa na Horebe *

a klaňali sa soche uliatej;

i zamenili svoju slávu *

za podobu býka, ktorý trávu požiera.

Zabudli na Boha, svojho záchrancu, *

ktorý vykonal veľké divy v Egypte,

zázraky v Chámovej krajine, *

v Červenom mori skutky úžasné.

Už povedal, že ich vyhubí, *

keby nebolo Mojžiša, jeho vyvoleného.

On si stal v prielome pred neho, *

aby odvrátil jeho hnev; aby ich nezničil.

Pohrdli krajinou, po ktorej hodno túžiť, *

neverili jeho slovám.

Vo svojich stanoch šomrali, *

nepočúvali Pánov hlas.

Vtedy zdvihol ruku proti nim, *

že ich zničí na púšti.

A že ich potomstvo roztrúsi medzi pohanmi *

a že ich rozoženie do cudzích krajín.

I pridali sa k Beélfegorovi, *

jedli z obiet mŕtvym bôžikom;

popudzovali Boha svojou podlosťou, *

až skaza na nich doľahla.

Ale povstal Fínes, vykonal rozsudok *

a pohroma prestala.

K dobru sa mu to pripočítalo *

z pokolenia na pokolenie naveky.

Pri meríbskych vodách popudili ho k hnevu; *

Mojžiš tu zle pochodil ich vinou;

tak ho rozčúlili, *

že nerozvážne slová vyslovil.

Ant. Dávaj pozor, aby si nikdy nezabudol na zmluvu s Pánom, svojím Bohom.

Ant. 3 Zachráň nás, Pane, a zhromaždi nás z krajín pohanských.

III

Nevyhubili národy, *

ako im Pán bol rozkázal.

Ale zmiešali sa s pohanmi *

a osvojili si ich správanie.

Uctievali sošky ich bôžikov *

a tie sa im stali osídlom.

Synov a dcéry *

obetovali zlým duchom.

Prelievali krv nevinnú, †

krv svojich synov a dcér *

obetovali modlám Kanaánu.

A zem bola poškvrnená krvou; †

znečistili sa svojimi skutkami *

a porušovali vernosť svojimi zločinmi.

Pán vzplanul hnevom proti svojmu ľudu, *

až sa mu sprotivilo jeho dedičstvo;

vydal ich do rúk pohanov; *

vládli nad nimi tí, čo ich nenávideli.

Nepriatelia ich trápili, *

pokorili a uvrhli do svojho područia.

Častejšie ich vyslobodil; †

no oni ho vždy rozčúlili nejakým výmyslom, *

až pre svoje neprávosti vyšli navnivoč.

Ale on zhliadol na ich súženie, *

keď počul ich náreky.

Rozpamätal sa na svoju zmluvu *

a zľutoval sa nad nimi, lebo je veľmi milosrdný.

A vzbudil k nim súcit *

u všetkých, čo ich odviedli do zajatia.

Zachráň nás, Pane, Bože náš, *

a zhromaždi nás z krajín pohanských,

aby sme mohli tvoje sväté meno velebiť *

a tvojou slávou sa honosiť.

Nech je zvelebený Pán, Boh Izraela, †

od vekov až naveky. *

A všetok ľud nech privolá: „Staň sa. Amen.“

Ant. Zachráň nás, Pane, a zhromaždi nás z krajín pohanských.

Pán zvestuje svoje slovo Jakubovi.

Svoje zákony a prikázania Izraelovi.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Izaiáša

29, 1-8

Boží súd nad Jeruzalemom

Beda ti, Ariel, mesto Ariel,

ktoré obkľúčil Dávid!

Pridajte k tomuto roku ešte rok,

nech sa slávia sviatky;

potom tak zovriem Ariel,

že bude vzdychať a žalostiť

a bude mi ako Ariel.

Budem ťa obliehať zo všetkých strán,

postavím oproti tebe val

a pevnosťami ťa obkľúčim.

Pokorný budeš hovoriť zo zeme;

z prachu bude sotva počuť tvoje slová,

tvoj hlas bude znieť zo zeme ako hlas zomrelého,

z prachu bude tvoj hlas šepotať.

Ako ľahký prášok bude množstvo tvojich nepriateľov,

ako letiaca pleva

tlupa násilníkov.

A vtom ťa nečakane

navštívi Pán zástupov

hromobitím a zemetrasením,

veľkým rachotom, víchricou, búrkou

a plameňmi ničiaceho ohňa.

A budú ako nočný sen

zástupy všetkých národov, čo broja proti Arielu,

všetci, čo bojujú proti nemu

a proti jeho hradbám, i všetci jeho utláčatelia.

Ako sa hladnému sníva, že je,

a keď sa prebudí, má prázdny žalúdok,

a ako sa smädnému sníva, že pije,

ale keď sa prebudí, je zmorený smädom

a prahne po vode,

tak pochodia zástupy všetkých národov,

čo broja proti vrchu Sion.

RESPONZÓRIUM

Iz 54, 4; 29, 5. 6. 7

Neboj sa, Jeruzalem, lebo nebudeš zahanbený, * Keď ťa navštívi Pán zástupov.

Ako nočný sen budú zástupy všetkých národov, čo broja proti tebe. * Keď ťa.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí blahoslaveného Izáka, opáta kláštora v Stelle

(Sermo 51: PL 194, 1862-1863. 1865)

Mária a Cirkev

Boží Syn je prvorodený medzi mnohými bratmi. On bol od prirodzenosti jediný, ale milosťou pripojil k sebe viacerých a tí sú s ním jedno. Lebo tým, ktorí ho prijímajú, „dal moc stať sa Božími deťmi“.

Keď sa teda stal Synom človeka, mnohých urobil Božími synmi. On, svojou láskou a mocou jediný, pripojil k sebe mnohých a oni, hoci sú svojím telesným zrodením viacerí, božským znovuzrodením sú s ním jedno.

Kristus je jeden, lebo hlava a telo tvoria celého a jediného Krista: jeden Syn jedného Boha v nebi a jednej matky na zemi; teda mnohí synovia, a predsa len jeden syn. Lebo ako hlava a údy sú jeden syn, a pritom viacerí synovia, tak aj Mária a Cirkev sú jedna matka, a pritom viaceré; jedna panna, a viaceré.

Obe sú matky, obidve panny; aj jedna, aj druhá počala bez žiadostivosti z toho istého Ducha. Obe rodia Bohu Otcovi potomstvo bez hriechu. Tá prvá zrodila pre telo hlavu bez jediného hriechu, druhá odpúšťaním všetkých hriechov rodí hlave telo. Obidve sú Kristove matky, ale ani jedna bez druhej nerodí celého Krista.

Preto čo sa v Písme inšpirovanom Bohom hovorí o panne a matke Cirkvi všeobecne, to platí o Panne Márii osobne, a čo sa hovorí osobitne o panne a matke Márii, to sa právom chápe o panne a matke Cirkvi všeobecne. A keď sa hovorí o niektorej z nich, výrok platí skoro zameniteľne a nerozlíšene o obidvoch.

A istým spôsobom je každá veriaca duša nevestou Božieho Slova, Kristovou matkou, dcérou a sestrou a plodnou pannou. Teda čo hovorí Božia múdrosť čiže Otcovo Slovo o Cirkvi všeobecne, to platí o Márii osobitne a jednotlivo o veriacej duši.

Ona hovorí: „Budem sa zdržiavať v Pánovom dedičstve.“ Pánovo dedičstvo je všeobecne Cirkev, osobitne Mária a jednotlivo každá veriaca duša. V stánku Máriinho lona sa Kristus zdržal deväť mesiacov, v stánku veriacej Cirkvi sa zdrží až do konca sveta a v poznaní a láske veriacej duše sa bude zdržiavať po všetky veky vekov.

RESPONZÓRIUM

Lv 26, 11-12; 2 Kor 6, 16

Postavím si medzi vami príbytok a už vás nezavrhnem. * Budem kráčať medzi vami a budem vaším Bohom a vy budete mojím ľudom.

Vy ste chrám živého Boha, ako hovorí Boh. * Budem kráčať.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci Bože, nech v našich srdciach zažiari odblesk tvojej slávy a nech zaženie všetku temnotu noci, aby príchod tvojho jednorodeného Syna ukázal, že sme synovia svetla. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky