## 28. február 2023

## Utorok, Pôstne obdobie, 1. týždeň
1. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo.

HYMNUS

Nastal nám milostivý čas,

Boh nám ho dal a lieči nás:

lieči svet z mdloby, slabosti

zdravý liek zdržanlivosti.

Žiari deň, čo nás obnoví,

venčený svetlom Kristovým,

v ňom srdce, choré vinami,

pôst uzdraví a zachráni.

Nech očistí pôst vinníka

a túžba nech ho preniká:

za Kristom verne putovať

a večnú slávu v nebi mať.

Nech celé tvorstvo korí sa

tebe, láskavá Trojica;

my, obnovení milosťou,

spievajme pieseň s radosťou. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pán bude podľa spravodlivosti súdiť chudobných.

Žalm 10
Vzdávanie vďaky
Blahoslavení chudobní, lebo vaše je Božie kráľovstvo. (Lk 6, 20)
I

Pane, prečo si tak ďaleko? *

Prečo sa skrývaš v časoch súženia?

Bezbožný vo svojej pýche sužuje bedára; *

nech sa chytí do nástrah, čo sám zosnoval.

Veď hriešnik sa chvastá svojou náruživosťou *

a lakomec sa vychvaľuje.

Hriešnik pohŕda Pánom a namyslene hovorí: *

„Boh nezasahuje; Boha niet.“

Také sú všetky jeho myšlienky *

a jeho cesty sú vždy úspešné.

Ďaleko je od myšlienky na tvoj súd *

a všetkých svojich odporcov nemá za nič.

V srdci si takto hovorí: „Mnou nič nepohne, *

ani mňa, ani moje pokolenie nezastihne nešťastie.“

Jeho ústa sú plné luhania, klamu a podvodu; *

pod jeho jazykom zločin a násilie.

Sedí na postriežke blízko osád, *

nevinného zákerne zabíja.

Očami sliedi za chudákom; *

ako lev v húštine číha v úkryte.

Číha, chce schvátiť bedára; *

chytá ho a hádže naňho sieť.

Prikrčí sa a vyrúti, i hynú chudáci *

v jeho násilných pazúroch.

V duchu si ešte hovorí: „Boh zabudol, *

odvrátil svoju tvár, vôbec sa nedíva.“

Ant. Pán bude podľa spravodlivosti súdiť chudobných.

Ant. 2 Ty, Pane, vidíš útrapy a žiaľ.

II

Povstaň, Pane, Bože, zdvihni svoju ruku, *

nezabúdaj na úbohých.

Ako môže bezbožník Bohom pohŕdať? *

Ako si môže v duchu hovoriť: „Boh nezasiahne!“?

Ty vidíš, †

veď ty hľadíš na útrapy a žiaľ *

a berieš ich do svojich rúk.

Na teba sa chudák spolieha *

a sirote pomáhaš.

Rozmliažď rameno hriešnika a zločinca; *

budeš hľadať jeho hriech, a už ho nenájdeš.

Pán je kráľom navždy, na veky vekov. *

Pohania vymizli z jeho krajiny.

Pane, ty vyslýchaš túžbu úbožiakov, *

vzpružuješ im srdce, ucho si k nim nakláňaš.

Zastaň sa práva siroty a utláčaného, *

aby už nikdy nenaháňal hrôzu človek stvorený zo zeme.

Ant. Ty, Pane, vidíš útrapy a žiaľ.

Ant. 3 Pánove výroky sú rýdze jak striebro pretavené v ohni.

Žalm 12
Volanie o pomoc proti pyšným
Otec pre nás biednych poslal svojho Syna. (Sv. Augustín)

Pomôž mi, Pane, lebo niet už svätých, *

stratila sa vernosť medzi ľuďmi.

Falošnými slovami sa klamú všetci navzájom, *

hovoria úlisnými perami a srdce majú dvojtvárne.

Kiež Pán zničí všetky pery úlisné *

a vystatovačný jazyk;

lebo hovoria: „Náš jazyk nás preslávi, †

ústa sú nám zbraňou; *

ktože je pánom nad nami?“

„Pretože chudák biedu trie a úbožiak stoná, †

povstanem teda,“ hovorí Pán, *

„zachránim toho, ktorým opovrhujú.“

Pánove výroky sú rýdze *

jak striebro pretavené v ohni, bez hliny, sedem ráz čistené.

Pane, ty nás zachováš a ochrániš *

pred týmto pokolením naveky.

Navôkol chodia bezbožní *

a najhorší z ľudí sa vyvyšujú.

Ant. Pánove výroky sú rýdze jak striebro pretavené v ohni.

Hľa, teraz je milostivý čas.

Teraz je deň spásy.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Exodus

6, 29 — 7, 25

Prvá rana Egypta

Pán povedal Mojžišovi: „Ja som Pán; povedz faraónovi, egyptskému kráľovi, všetko, čo ja hovorím tebe.“ A Mojžiš vravel pred Pánom: „Mám nemotorné ústa, akože ma faraón počúvne?“

Pán povedal Mojžišovi: „Hľa, ustanovil som ťa a budeš faraónovým bohom a tvoj brat Áron bude tvojím prorokom. Ty mu rozpovieš všetko, čo ti rozkážem, a on povie faraónovi, aby prepustil synov Izraela zo svojej krajiny. Ja však zatvrdím jeho srdce a budem množiť svoje znamenia a divy v egyptskej krajine. On vás nepočúvne a ja položím svoju ruku na Egypt a za veľmi veľkých súdov vyvediem voje, svoj ľud, synov Izraela z egyptskej krajiny. Vtedy Egypťania poznajú, že ja som Pán, keď vystriem svoju ruku na Egypt a vyvediem synov Izraela spomedzi nich.“

Mojžiš a Áron urobili, ako prikázal Pán; tak urobili. Mojžiš mal osemdesiat rokov a Áron osemdesiattri, keď sa rozprávali s faraónom.

Pán povedal Mojžišovi a Áronovi: „Keď vám faraón povie: ‚Urobte nejaké znamenie,‘ povieš Áronovi: ‚Vezmi si palicu a hoď ju pred faraóna‘ a ona sa premení na hada.“ Mojžiš a Áron vošli k faraónovi a urobili, ako prikázal Pán. Áron hodil palicu pred faraóna a jeho služobníkov a premenila sa na hada.

Ale faraón zavolal mudrcov a čarodejníkov a aj oni, egyptskí zaklínači, urobili to isté. Každý hodil svoju palicu a ony sa premenili na hady. Ale Áronova palica pohltila ich palice. No srdce faraóna sa zatvrdilo a nepočúvol ich, ako predpovedal Pán.

Pán povedal Mojžišovi: „Faraónovo srdce je neoblomné, nechce prepustiť ľud. Choď k nemu ráno. Keď vyjde k vode, postavíš sa oproti nemu na brehu rieky. Vezmeš si do ruky palicu, čo sa obrátila na hada, a povieš mu: Pán, Boh Hebrejov, poslal ma k tebe s odkazom: Prepusť môj ľud, aby mi na púšti priniesol obetu. Ale až doteraz si nechcel počúvať. Preto Pán hovorí: Podľa tohto poznáš, že ja som Pán: Pozri, palicou, ktorú mám v ruke, udriem vodu rieky a premení sa na krv. Ryby, čo sú v rieke, vyhynú, voda zosmradne a Egypťanom sa bude priečiť piť vodu z rieky.“

Potom povedal Pán Mojžišovi: „Povedz Áronovi: Vezmi si palicu a vystri ruku nad vody Egypta, nad jeho rieky a potoky, nad močiare a všetky vodné nádrže, aby sa premenili na krv. Nech je krv v celej egyptskej krajine, aj v drevených a kamenných nádobách.“ Mojžiš a Áron urobili tak, ako prikázal Pán. Zdvihol palicu a pred očami faraóna a jeho služobníkov udrel vodu rieky a tá sa premenila na krv. Ryby, čo boli v rieke, zahynuli, rieka zosmradla a Egypťania nemohli piť vodu z rieky. A krv bola po celej egyptskej krajine.

To isté urobili aj egyptskí čarodejníci svojimi čarami. No srdce faraóna sa zatvrdilo a nepočúvol ich, ako predpovedal Pán. Obrátil sa a vošiel do svojho domu a nepripustil si k srdcu ani toto. Všetci Egypťania kopali okolo rieky a hľadali pitnú vodu, lebo vodu z rieky piť nemohli. Tak prešlo celých sedem dní odvtedy, ako Pán udrel rieku.

RESPONZÓRIUM

Porov. Zjv 16, 4-5. 6. 7

Anjel vylial svoju čašu na rieky a zmenili sa na krv. Potom som počul anjela volať: Spravodlivý si, Pane, a svätý, že si vyniesol taký rozsudok. * Pretože prelievali krv svätých a prorokov.

A od oltára som počul volať iného anjela: Áno, Pane, Bože všemohúci, správne a spravodlivé sú tvoje súdy. * Pretože.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa a mučeníka Cypriána O modlitbe Pána

(Cap. 1-3: CSEL 3, 267-268)

Ten, ktorý dal život, učil aj modliť sa

Milovaní bratia, evanjeliové prikázania nie sú nič iné ako Božie smernice, základy, na ktorých možno vybudovať nádej, stĺpy na upevnenie viery, pokrm, ktorý živí srdce, míľniky, ktoré vyznačujú cestu, prostriedky na dosiahnutie spásy; ony vzdelávajú učenlivé mysle veriacich na zemi a tým nás privádzajú do nebeského kráľovstva.

Boh chcel mnohé veci povedať a sprístupniť sluchu prostredníctvom svojich služobníkov, prorokov. Ale o koľko väčšie je to, čo hovorí Syn, čo vlastným hlasom dosvedčuje Božie slovo, ktoré bolo už v prorokoch. Už nekáže pripravovať cestu tomu, ktorý prichádza, ale sám prichádza, otvára a ukazuje cestu nám, čo sme predtým bezradne a slepo tápali vo tme smrti, aby sme sa vo svetle milosti držali cesty života, na ktorej nás vedie a riadi sám Pán.

On nám medzi ostatnými spasiteľnými pokynmi a božskými prikázaniami, ktorými vedie svoj ľud k spáse, sám dal aj vzor modlitby a sám nás upozornil a poučil, o čo máme prosiť. Ten, ktorý dal život, učil aj modliť sa, a to s takou istou láskavosťou, s akou nám daroval a zveril všetko ostatné, aby nás Otec ľahšie vyslyšal, keď sa mu prihovárame prosebnou modlitbou, ktorú nás naučil jeho Syn.

Už predtým povedal, že prichádza hodina, keď sa praví ctitelia budú klaňať Otcovi v duchu a pravde, a teraz splnil, čo vtedy prisľúbil, aby sme sa my, čo sme z jeho posvätenia prijali ducha a pravdu, pod jeho vedením aj pravdivo a v duchu klaňali.

Lebo ktorá modlitba môže byť duchovnejšia ako tá, čo nám dal Kristus? Veď on nám poslal aj Ducha Svätého! Ktorá modlitba je u Otca pravdivejšia ako tá, ktorú prvý vyslovil vlastnými ústami Syn? Veď on je Pravda! Preto modliť sa ináč, ako nás naučil, je nielen nevedomosť, ale aj previnenie, lebo on sám vyhlásil: „Odmietate Božie prikázanie, aby ste nastolili svoje obyčaje.“

Modlime sa teda, milovaní bratia, ako nás naučil božský Učiteľ. Bohu je milá a dôverná modlitba, keď prosíme jeho slovami; k jeho sluchu vystupuje Kristova modlitba.

Nech pozná Otec slová svojho Syna, keď sa modlíme. Ten, čo býva v našom srdci, nech je aj v našom hlase. A pretože práve jeho máme u Otca ako zástancu pre naše hriechy, vždy používajme slová nášho zástancu, keď ako hriešnici odprosujeme za svoje previnenia. Veď ak hovorí, že „čokoľvek budeme prosiť od Otca v jeho mene, dá nám to“, o koľko istejšie dosiahneme, za čo prosíme v Kristovom mene, ak budeme prosiť jeho modlitbou!

RESPONZÓRIUM

Jn 16, 24; 14, 13

Doteraz ste o nič neprosili v mojom mene. * Proste a dostanete, aby vaša radosť bola úplná.

Urobím všetko, o čo budete prosiť v mojom mene, aby bol Otec oslávený v Synovi. * Proste.

MODLITBA

Modlime sa.

Pane, zhliadni na svoju rodinu a pomáhaj nám, aby naše srdcia účinkom telesného pokánia zahoreli vrúcnou túžbou po tebe. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky