## 20. október 2023

## Piatok, Cezročné obdobie, 28. týždeň
4. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bdelý kohút spevom poltí

nočnú, hustú temnotu

a odháňa sivé mračno,

ktoré cez noc vládlo tu,

keď vzývame s vrúcnym srdcom,

Bože, tvoju dobrotu.

Keď zem celá tíško spala,

pohrúžená do šera,

a smrť nad ňou panovala

ako trúchla príšera,

prišiels’ k ľuďom, mocný strážca,

sťa jas, čo tmu potiera.

Tys’ nás, Kriste, vyburcoval

z hriešnosti a nevery

a dal si nám za sprievodcu

svetlo, keď sa zošerí,

vyslobodil si tých, čo v tmách

akoby už pomreli.

Sláva Otcu, sláva Tebe,

sláva Duchu Svätému,

ktorý život, pokoj, svetlo

dáva ľudstvu hriešnemu,

aby, chváliac Trojjedného,

došlo k blahu večnému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Stoj pri nás, Tvorca láskavý,

ty sláva svetla Otcovho;

keď tvoja milosť chýba nám,

v srdci je úzkosť, striasa ho.

Keď nás Duch Svätý napĺňa

a v srdci Boha nosíme,

zlý duch nás na zlo nezvábi

a odpor k hriechu zosilnie.

Tak v každodennom živote

uprostred sveta budeme

žiť podľa tvojich zákonov

a pokušeniu vyhneme.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Žalm 55, 2-15. 17-24
Neverný priateľ
Na Ježiša doľahla hrôza a úzkosť. (Mk 14, 33)
I

Čuj, Bože, moju modlitbu †

a pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj: *

pohliadni na mňa a vyslyš ma.

Keď premýšľam o sebe, som rozrušený, *

zmätený krikom nepriateľa a útlakom hriešnika.

Lebo ma zavaľujú bezprávím *

a zúrivo do mňa dorážajú.

Srdce sa vo mne chveje *

a padá na mňa hrôza predsmrtná.

Úzkosť a triaška idú na mňa *

a zmocňuje sa ma des.

A tak si hovorím: „Ktože mi dá holubičie krídla, *

aby som mohol odletieť a odpočinúť si?

Aby som mohol utiecť do diaľav *

a pobudnúť v samote?

Vyčkávam, kto by ma zachránil *

pred búrkou a víchricou.“

Ant. Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Ant. 2 Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

II

Pane, zmäť ich jazyky a rozdeľ; *

bo v meste vidím násilie a hádky.

Na jeho hradbách dňom i nocou krúžia dokola; †

v jeho strede sú neprávosť, strasti a úklady *

a v jeho uliciach ustavične panuje podvod a klam.

Lebo keby mi zlorečil môj nepriateľ, *

to by som ešte vedel zniesť;

a keby sa nado mňa vyvyšoval ten, čo ma nenávidí, *

azda by som sa pred ním skryl.

Ale ty, človeče, ty si predsa mne roveň, *

môj dobrý známy, ba dôverný priateľ.

S tebou ma spájal veľmi nežný zväzok; *

v sprievode sme kráčali Božím domom.

Ant. Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

Ant. 3 Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

III

Ja však budem volať k Bohu *

a Pán ma zachráni.

Večer i ráno, i napoludnie budem rozjímať a vzdychať *

a vypočuje môj hlas.

Vykúpi ma v pokoji z moci tých, čo na mňa útočia, *

lebo ich je mnoho proti mne.

Mňa Boh vypočuje, ale ich zrazí, *

on, ktorý je spred vekov.

Lebo oni sa nezmenia *

a Boha sa neboja.

Každý z nich vystiera ruku proti svojim druhom *

a porušuje zmluvu.

Jeho slová sú hladšie ako maslo, *

ale v srdci strojí vojnu.

Jeho reči sú jemnejšie než olej, *

ale sú to vytasené meče.

Zlož svoju starosť na Pána †

a on ťa zachová; *

a nikdy nedopustí, aby bol spravodlivý zmietaný.

Ty ich však, Bože, zhodíš *

do priepasti skazy.

Krvilačníci a podvodníci nedožijú sa ani polovice svojich dní; *

ale ja dúfam v teba, Pane.

Ant. Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

Syn môj, pozoruj moju múdrosť.

Nakloň svoj sluch k mojej náuke.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok Knihy proroka Malachiáša

1, 1-14; 2, 13-16

Proroctvo o nedbanlivých kňazoch a o odvrhnutí

Pánovo slovo Izraelu prostredníctvom Malachiáša.

„Milujem vás, hovorí Pán, a vy sa pýtate: ‚Ako nás miluješ?‘ Nebol Ezau Jakubov brat?, hovorí Pán. A Jakuba som miloval, kým Ezaua som nenávidel. Preto som z jeho vrchov urobil púšť a jeho dedičstvo som dal púštnym šakalom. Ak Edom povie: ‚Sme zničení, ale vrátime sa a postavíme, čo bolo zbúrané,‘ Pán zástupov hovorí toto: Oni budú stavať a ja budem rúcať. A budú ich volať: ‚Bezbožné územie‘ a: ‚Ľud, na ktorý sa Pán hnevá naveky.‘ Vaše oči to uvidia a poviete: ‚Pán je veľký aj za hranicami Izraela.‘

Syn si ctí otca a sluha svojho pána. Ak som teda ja otec, kde je úcta ku mne? A ak som ja Pán, kde je bázeň predo mnou?, hovorí Pán zástupov vám, kňazi, ktorí znevažujete moje meno a hovoríte: ‚Čím sme znevážili tvoje meno?‘ Obetujete na mojom oltári poškvrnený chlieb, a hovoríte: ‚Čím sme ťa potupili?‘ Tým, že hovoríte: ‚Pánovým stolom možno opovrhnúť.‘ Keď prinášate slepé na obetu, to nie je zlo? A keď obetujete chromé a neduživé, to nie je zlo? Prines to svojmu vodcovi, či sa mu to bude páčiť a získaš si jeho priazeň, hovorí Pán zástupov. Ale teraz proste Boha, aby sa zmiloval nad vami. Lebo vaše ruky toto robili. Vari si získate jeho priazeň?, hovorí Pán zástupov. Kto z vás zavrie dvere, aby ste nezapaľovali oheň na mojom oltári nadarmo? Nemám vo vás zaľúbenie, hovorí Pán zástupov, a neprijmem dar z vašich rúk. Lebo od východu slnka až po západ je veľké moje meno medzi národmi a na každom mieste prinášajú môjmu menu kadidlo a čistú obetu, lebo je veľké moje meno medzi národmi, hovorí Pán zástupov. Ale vy ho znesväcujete tým, že hovoríte: ‚Pánov stôl je poškvrnený a pokrmom na ňom možno opovrhnúť.‘ Hovoríte: ‚Aká námaha!‘ a znevažujete ho, hovorí Pán zástupov. A z lúpeže prinášate chromé a neduživé a prinášate to ako dar. Azda to mám prijať z vašej ruky?, hovorí Pán. Nech je prekliaty podvodník, ktorý má vo svojom stáde samca a sľúbil ho, ale Pánovi obetuje dengľavé. Lebo ja som veľký kráľ, hovorí Pán zástupov, a moje meno je hrozné medzi národmi.

A robíte aj toto: pokrývate Pánov oltár slzami, plačom a nárekom, že už nezhliadnem na obetu a neprijmem nič zmierne z vašich rúk, a hovoríte: ‚Prečo?‘ Preto, že Pán je svedkom medzi tebou a ženou tvojej mladosti, ktorej si sa stal neverným, a ona je tvoja spoločnica a manželka tvojej zmluvy. Či nevytvoril jednotu tela a ducha? A čo iné hľadá jednota ako potomstvo od Boha? Chráňte si teda ducha; a nebuď neverný manželke svojej mladosti! Kto prepúšťa z nenávisti, hovorí Pán, Boh Izraela, pokrýva svoj odev neprávosťou, hovorí Pán zástupov. Chráňte si ducha a nebuďte neverní!“

RESPONZÓRIUM

Mal 2, 5ab. 6a; Ž 110, 4

Moja zmluva s kňazom bola život a pokoj a dal som mu to spolu s bázňou i bál sa ma. * Zákon pravdy bol v jeho ústach a na jeho perách sa nenašla neprávosť.

Pán prisahal a nebude ľutovať: Ty si kňaz naveky podľa radu Melchizedechovho. * Zákon.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z knihy svätého biskupa Augustína o Božej obci

(Lib. 10, 6: CCL 47, 278-279)

Na každom mieste prinášajú môjmu menu čistú obetu

Pravou obetou je každý čin, ktorého motívom je úplne sa oddať vo svätom spoločenstve Bohu, čiže je zameraný na to dobro, ktoré nás môže urobiť naozaj blaženými. Preto ani samo milosrdenstvo, ktorým sa pomáha človekovi, nie je obetou, ak sa nedeje kvôli Bohu. A hoci ju koná alebo prináša človek, obeta je božská vec, ako to aj starí Latíni vyjadrili svojím termínom. Preto aj sám človek posvätený Božím menom a zasvätený Bohu, nakoľko zomiera svetu, aby žil Bohu, je obetou. Lebo aj to je milosrdenstvo, ktoré prejavuje každý voči sebe. Preto je napísané: „Zmiluj sa nad svojou dušou tým, že sa budeš páčiť Bohu.“

Skutky milosrdenstva, či už voči sebe alebo voči blížnym, sú teda pravou obetou, ak sú zamerané na Boha; a skutky milosrdenstva nekonáme pre nič iné, len preto, aby sme sa oslobodili od biedy, a tak boli blažení – čo je možné iba pri tom dobre, o ktorom sa hovorí: „Pre mňa je slasťou byť v Božej blízkosti“. Z toho vyplýva, že celú vykúpenú obec, čiže zhromaždenie a spoločenstvo svätých, prináša ako všeobecnú obetu Bohu veľkňaz, ktorý aj seba samého obetoval, keď trpel za nás v prirodzenosti sluhu, aby sme boli telom takej hlavy. Túto prirodzenosť obetoval, v nej sa obetoval, lebo podľa nej je prostredníkom, v nej je kňazom, v nej je obetou.

Keď nás teda Apoštol povzbudil, aby sme prinášali svoje telá „ako živú, svätú, Bohu milú obetu, ako svoju duchovnú bohoslužbu“ a nepripodobňovali sme sa tomuto svetu, ale premenili sa obnovou svojho zmýšľania, aby sme vedeli rozoznať, čo je Božia vôľa, čo je dobré, milé a dokonalé, lebo celou obetou sme my sami, hovorí: „Mocou Božej milosti, ktorú som dostal, hovorím každému z vás, aby si nik nemyslel o sebe viac, ako myslieť treba, ale zmýšľajte triezvo, každý podľa stupňa viery, aký mu udelil Boh. Lebo ako máme v jednom tele mnoho údov, ale všetky údy nekonajú tú istú činnosť, tak aj my mnohí sme jedno telo v Kristovi a jednotlivo sme si navzájom údmi. Máme rozličné dary podľa milosti, ktorú sme dostali.“

Kresťanská obeta je toto: „Mnohí – jedno telo v Kristovi.“ Toto Cirkev slávi aj v Oltárnej sviatosti, ktorú veriaci poznajú, kde sa jej ukazuje, že v tej veci, ktorú obetuje, je sama obetovaná.

RESPONZÓRIUM

Mich 6, 6a. 8; Dt 10, 14. 12a

Čože obetujem Pánovi? Človeče, veď ti povedali, čo je dobré a čo žiada Pán od teba: * Konať právo, milovať zľutovanie a pokorne kráčať s tvojím Bohom.

Pánovi, tvojmu Bohu, patrí nebo i zem aj všetko, čo je na nej. A teraz, čo žiada od teba Pán, Boh? * Konať.

MODLITBA

Modlime sa.

Prosíme ťa, Pane, nech nás tvoja milosť ustavične predchádza i sprevádza, aby sme vždy horlivo konali dobré skutky. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky