## 11. október 2023

## Sv. Jána XXIII., pápeža
ľubovoľná spomienka

Angelus Iosephus Roncalli in vico Sotto il Monte in provincia Bergomensi in Italia anno 1881 ortus est. Undecim annos natus Seminarium dioecesanum ingressus est et studia dein apud Pontificium Seminarium Romanum perfecit. Anno 1904 presbyter ordinatus est et Secretarii Episcopi Bergomensis officiis functus. Anno 1921, ministerium apud Apostolicam Sedem inivit uti Praeses Consilii centralis pro Italia Pontificii Operis de Propaganda Fide; anno 1925, Visitator Apostolicus ac deinde Delegatus Apostolicus in Bulgaria fuit et, anno 1935, in Turcia et Graecia; anno 1944, Apostolicus Nuntius in Gallia nominatus est. Anno 1953, Cardinalis creatus est et Patriarcha Venetiarum exinde factus. Anno 1958, Summus Pontifex evectus est: in Pontificatu suo Synodum Romanam convocavit, Commissionem pro Codicis Iuris Canonici recognitione instituit et Concilium Oecumenicum Vaticanum Secundum indixit. Romæ vesperi diei 3 Iunii 1963 obiit.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Najlepší sveta Stvoriteľ,

Vladár náš, chráň si stvorenia.

Nás pohrúžených do snenia

zbav škodlivého hlivenia.

Presvätý Kriste, prosíme:

odpusť nám viny, vyslyš nás;

vstávame, by sme modlitbou

posväcovali nočný čas.

Myseľ i ruky dvíhame,

ako nám prorok prikázal,

a v noci k chvále vstávame,

ako nám príklad Pavol dal.

Vidíš zlo, čo sme spáchali,

tajnosti sme ti zjavili,

vzlyk prosieb z mysle leje sa,

odpusť nám, čo sme zhrešili.

Kriste, kráľ dobrý, láskavý,

buď sláva tebe, Otcovi

i Duchu, ktorý bráni nás

teraz i večne, v každý čas. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ty, Pane, Kriste, všetko vieš;

tebe česť, sláva, veleba.

Ty poznáš srdca tajnosti,

pomôž nám svojou milosťou.

Najlepší Pastier, pasieš nás,

stratené ovce vyhľadáš,

v tých najžírnejších pastvinách

nás pripoj k stádu svätému.

Zmierni hnev, Sudca, utíš strach,

záhube večnej nedaj nás,

lež nech na večných pastvinách

pri tebe máme večnú slasť.

Buď sláva tebe, Spasiteľ,

i úcta, moc a víťazstvo,

ty dobre vládneš nad všetkým

teraz a večne, naveky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Milosť a pravda kráčajú pred tvojou tvárou, Pane.

Žalm 89, 2-38
Božia milosť nad domom Dávida
Z Dávidovho potomstva dal Boh podľa prisľúbenia Spasiteľa, Ježiša. (Sk 13, 22. 23)
I

Pánovo milosrdenstvo chcem ospevovať naveky; *

po všetky pokolenia hlásať svojimi ústami tvoju vernosť.

Veď ty si povedal: †

„Moje milosrdenstvo je ustanovené naveky.“ *

Tvoja vernosť je upevnená v nebesiach.

„Zmluvu som uzavrel so svojím vyvoleným, *

svojmu služobníkovi Dávidovi som prisahal:

Naveky zaistím tvoj rod *

a postavím tvoj trón, čo pretrvá všetky pokolenia.“

Tvoje zázraky, Pane, oslavujú nebesia *

a tvoju vernosť spoločenstvo svätých.

Lebo kto nad oblakmi je roveň Pánovi? *

Kto sa z Božích synov podobá Pánovi?

Boh, ktorý v zhromaždení svätých budí strach, *

je veľký a hrozný voči všetkým, čo ho obklopujú.

Pane, Bože zástupov, kto je ako ty? *

Mocný si, Pane, a pravda je u teba.

Ty vládneš nad neskrotným morom *

a zmierňuješ jeho vlnobitie.

Rahaba si pošliapal ako raneného, *

svojich nepriateľov si rozprášil silou ramena.

Tvoje je nebo a tvoja je zem, *

svet i jeho bohatstvo si ty založil.

Sever i juh si ty utvoril, *

Tábor a Hermon sa z tvojho mena radujú.

Mocné je tvoje rameno, *

pevná je tvoja ruka a tvoja pravica vztýčená.

Spravodlivosť a právo sú základom tvojho trónu, *

milosť a pravda kráčajú pred tvojou tvárou.

Blažený ľud, ktorý vie jasať! *

Kráča vo svetle tvojej tváre, Pane;

deň čo deň sa raduje z tvojho mena *

a honosí sa tvojou spravodlivosťou.

Lebo ty si jeho sila a nádhera *

a tvojou priazňou sa dvíha naša moc.

Veď náš vladár patrí Pánovi *

a náš kráľ Izraelovmu Svätému.

Ant. Milosť a pravda kráčajú pred tvojou tvárou, Pane.

Ant. 2 Syn Boží podľa tela pochádza z rodu Dávidovho.

II

Raz si vo videní prehovoril k svojim svätým a povedal si: †

„Bohatierovi som pomoc poskytol *

a vyvoleného z ľudu som povýšil.

Našiel som svojho služobníka Dávida, *

pomazal som ho svojím svätým olejom.

Pevne ho bude držať moja ruka *

a posilňovať moje rameno.

Nezaskočí ho nepriateľ, *

ani zlosyn ho nepokorí.

Nepriateľov pred jeho zrakom rozmliaždim *

a rozdrvím tých, čo cítia voči nemu nenávisť.

S ním bude moja vernosť a milosť *

a v mojom mene povznesie sa jeho moc.

Položím jeho ruku na more *

a na rieky jeho pravicu.

On bude volať ku mne: ‚Ty si môj otec, *

môj Boh a útočište mojej spásy.‘

A ja ho ustanovím za prvorodeného, *

za najvyššieho medzi kráľmi zeme.

Naveky mu svoju milosť zachovám *

a pevná bude moja zmluva s ním.

Jeho rod udržím naveky *

a jeho trón bude ako dni nebies.“

Ant. Syn Boží podľa tela pochádza z rodu Dávidovho.

Ant. 3 Raz navždy som prisahal svojmu služobníkovi Dávidovi: Jeho rod bude trvať naveky.

III

„No keď raz jeho synovia môj zákon opustia *

a nebudú kráčať podľa mojich príkazov,

keď moje ustanovenia znesvätia *

a nezachovajú moje predpisy,

potom ich priestupok trstenicou potrescem *

a ich neprávosť korbáčom.

Ale priazeň mu neodopriem *

a neporuším svoju vernosť.

Svoju zmluvu neznesvätím *

a nezruším výroky svojich úst.

Raz navždy som na svoju svätosť prisahal, *

nesklamem Dávida.

Jeho rod bude trvať naveky *

a predo mnou sa ako slnko bude vznášať jeho trón;

a navždy bude pevný sťa luna, *

verný svedok na oblohe.“

Ant. Raz navždy som prisahal svojmu služobníkovi Dávidovi: Jeho rod bude trvať naveky.

Výklad tvojich slov osvecuje.

Maličkým dáva chápavosť.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Prvého listu Timotejovi

4, 1 – 5, 2

O bludárskych učiteľoch. O starších

Milovaný, Duch výslovne hovorí, že v posledných časoch niektorí odpadnú od viery a budú sa pridržiavať zvodných duchov a učenia démonov, zvedení pokrytectvom luhárov, ktorí majú na svedomí vypálené znamenie; zabraňujú ženiť sa a jesť pokrmy, ktoré Boh stvoril, aby ich so vzdávaním vďaky požívali veriaci a tí, čo spoznali pravdu. Veď všetko, čo Boh stvoril, je dobré a nemá sa zavrhovať nič, čo sa prijíma so vzdávaním vďaky, lebo sa to posväcuje Božím slovom a modlitbou.

Ak toto budeš predkladať bratom, budeš dobrým služobníkom Krista Ježiša, živeným slovami viery a dobrého učenia, ktoré si si osvojil. Svetáckym a babským bájkam sa vyhýbaj.

Cvič sa v nábožnosti! Lebo telesné cvičenie málo osoží, ale nábožnosť je užitočná na všetko a má prisľúbenie pre terajší aj budúci život. Toto slovo je spoľahlivé a hodné prijať ho úplne. Preto sa namáhame a zápasíme, lebo máme nádej v živého Boha, ktorý je Spasiteľom všetkých ľudí, najmä veriacich. Toto prikazuj a uč!

Nech nik tebou nepohŕda preto, že si mladý; ale buď vzorom veriacim v slove, v správaní, v láske, vo viere, v čistote. Kým neprídem, venuj sa čítaniu, povzbudzovaniu a vyučovaniu. Nezanedbávaj dar, ktorý je v tebe a ktorý si dostal skrze proroctvo, vkladaním rúk starších. Toto si vezmi k srdcu a tomuto ži, aby tvoj pokrok bol všetkým zrejmý. Dávaj pozor na seba a na učenie; buď v tom vytrvalý. Lebo ak si budeš takto počínať, zachrániš seba aj tých, čo ťa počúvajú.

Staršieho nekarhaj, ale ho napomínaj ako otca, mladých ako bratov, staršie ženy ako matky, mladšie ako sestry vo všetkej čistote.

RESPONZÓRIUM

1 Tim 4, 8b. 10a; 2 Kor 4, 9

Nábožnosť je užitočná na všetko a má prisľúbenie pre život. Preto sa namáhame a zápasíme. * Lebo máme nádej v živého Boha.

Prenasledujú nás, ale nie sme opustení; zrážajú nás, ale nehynieme. * Lebo máme.

DRUHÉ ČÍTANIE

Ex allocutiónibus sancti Ioánnis XXIII, papæ

(In sollemnem Concilii Oecumenici Vaticani II inaugurationem, die 11 octobris 1962: AAS 54 [1962], 786-787. 792-793)

Ecclesia amantissima omnium mater

Gaudet Mater Ecclésia quod, singulári Divínæ Providéntiæ múnere, optatíssimus iam dies illúxit, quo, áuspice Deípara Vírgine, cuius matérna dígnitas hódie festo ritu recólitur, hic ad Beáti Petri sepúlcrum Concílium Oecuménicum Vaticánum Secúndum sollémniter inítium capit.

Gravíssimæ sane res et quæstiónes ab humáno génere dissolvéndæ, post vigínti fere saécula non mutántur; étenim Christus Iesus semper médium quasi locum tenet históriæ et vitæ: hómines aut ipsi ipsiúsque Ecclésiæ adhaérent, atque ádeo lucis, suavitátis, recti órdinis pacísque bonis fruúntur; aut sine ipso vivunt vel contra ipsum agunt et consúlto extra Ecclésiam commorántur, quo fit ut confúsio inter eos habeátur, mútuæ ratiónes ásperæ efficiántur, cruentórum bellórum impéndeat perículum.

Ineúnte Concílio Oecuménico Vaticáno Secúndo, manifésto ut álias numquam patet, veritátem Dómini in ætérnum manére. Síquidem, dum ætas ætáti succédit, incértas cérnimus hóminum opinatiónes álias álias excípere atque enascéntes erróres sæpe cito velut nébulam sole depúlsam evanéscere.

Quibus erróribus Ecclésia nullo non témpore óbstitit, eos sæpe etiam damnávit, et quidem severitáte firmíssima. Ad præsens tempus quod áttinet, Christi Sponsæ placet misericórdiæ medicínam adhibére, pótius quam severitátis arma suscípere; magis quam damnándo, suæ doctrínæ vim ubérius explicándo putat hodiérnis necessitátibus esse consuléndum. Non quod desint falláces doctrínæ, opinatiónes, perícula præcavénda atque dissipánda; sed quia hæc ómnia tam apérte pugnant cum rectis honestátis princípiis, ac tam exitiáles peperére fructus, ut hódie hómines per se ipsi ea damnáre incípere videántur, ac nominátim illas vivéndi formas, quæ Deum eiúsque leges posthábeant, nímiam in téchnicæ artis progréssibus pósitam confidéntiam, prosperitátem únice vitæ cómmodis inníxam. Ipsi magis magísque norunt, humánæ persónæ dignitátem eiúsque cóngruam perfectiónem negótium esse magni moménti et ad expediéndum perárduum. Quod autem máxime ínterest, íidem experiéndo tandem didicérunt, extérnam vim áliis impósitam, armórum poténtiam, políticum dominátum mínime satis esse, ad gravíssimas, quæ eos angunt, quæstiónes felíciter dissolvéndas.

Hisce in rerum adiúnctis, Cathólica Ecclésia, dum per Oecuménicum hoc Concílium religiósæ veritátis facem attóllit, amantíssimam ómnium matrem se vult præbére, benígnam, patiéntem, atque erga fílios a se seiúnctos misericórdia ac bonitáte permótam humáno géneri, tot difficultátibus laboránti, ipsa, ut olim Petrus mísero illi qui ab eo stipem rogáverat, dicit: Argéntum et aurum non est mihi: quod autem hábeo hoc tibi do; in nómine Iesu Christi Nazaréni surge et ámbula. Scílicet nostrórum témporum homínibus Ecclésia non cadúcas pórrigit divítias, neque beatitátem dumtáxat terrénam pollicétur; sed supérnæ grátiæ bona impértit, quæ cum hómines ad filiórum Dei dignitátem érigant, tam válido præsídio et adiuménto sunt ad humaniórem efficiéndam eórum vitam; uberióris doctrínæ suæ fontes áperit, qua hómines luce Christi collustráti pénitus intellígere valent, quid ipsi revéra sint, qua dignitáte excéllant, quem finem prósequi débeant; per fílios dénique suos ubíque christiánæ caritátis spátia dilátat, qua ad dissensiónum sémina evellénda nihil est áptius et ad provehéndam concórdiam, iustam pacem fraternámque ómnium unitátem nihil est efficácius.

RESPONZÓRIUM

Cf. Mt 16, 18; Ps 47 (48), 9

Dixit Iesus Simóni: Dico tibi quia tu es Petrus, et super hanc petram ædificábo Ecclésiam meam, * Et portæ ínferi non prævalébunt advérsus eam.

Deus fundávit eam in ætérnum. * Et portæ.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, ty si vo svätom pápežovi Jánovi dal svetu živý obraz Krista, dobrého pastiera; na jeho príhovor dopraj, aby sme s radosťou šírili plnosť kresťanskej lásky. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky