## 27. jún 2023

## Sv. Ladislava
ľubovoľná spomienka
(v Trnavskej arcidiecéze a v Banskobystrickej,
Nitrianskej a Rožňavskej diecéze)

Uhorský kráľ Ladislav vynikal dobročinnosťou voči chudobným, spravodlivosťou a dobrosrdečnosťou. Staral sa o rozvoj náboženského života. Obnovil a postavil množstvo kláštorov. On má zásluhu aj na obnovení Nitrianskeho biskupstva. Zomrel neďaleko Nitry roku 1095. Do zoznamu svätých ho zapísal pápež Celestín III. roku 1192.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Hoc je noc, bdejme a ochotne vstaňme,

o svätých žalmoch pritom rozjímajme

a vrúcnym srdcom Bohu zaspievajme

ľúbezné hymny.

Kráľovi nášmu vzdajme česť a chválu,

nech je náš život Bohu na oslavu,

aby sme všetci v nebi mali slávu

s jeho svätými.

Daj nám to, Bože, veď sme tvoje deti,

Otec, Syn Boží, Tešiteľ Duch Svätý;

nech po celom svete zbožný spev letí

na vašu slávu. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ku našim prosbám nakloň svoj sluch, Pane,

Bože, k nám schýľ sa v láskavosti svojej,

vypočuj prosby svojich služobníkov

v modlitbe vrúcnej.

Láskavo zhliadni zo svätého trónu,

zjasnenou tvárou lampáše hneď zapáľ

oleja nášho a temnotu vyžeň

zo srdca všetku.

Hriechy nám odplav v hojnej láskavosti,

nečisté škvrny umy, rozlám putá,

ušetri hriešnych, zdvihni tých, čo padli,

pravicou svojou.

Sláva buď Bohu, večitému Otcu,

sláva i Synu, zrodenému z Otca,

sláva i Duchu Svätému, čo vládne

po všetky veky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, nech dôjde k tebe moje volanie; neskrývaj svoju tvár predo mnou.

Žalm 102
Vyhnancove sľuby a prosby
Boh nás potešuje v každom súžení. (2 Kor 1, 4)
I

Pane, vyslyš moju modlitbu *

a moje volanie nech dôjde k tebe.

Neskrývaj svoju tvár predo mnou; †

v deň môjho súženia *

nakloň ku mne svoj sluch.

Kedykoľvek ťa budem vzývať, *

čím skôr ma vypočuj.

Lebo moje dni sa tratia ako dym *

a kosti mám rozpálené sťa pahreba.

Moje srdce je zdeptané ako tráva a vysychá, *

takže zabúdam jesť svoj chlieb.

Od samého náreku *

som iba kosť a koža.

Som ako pelikán na púšti, *

ako kuvik uprostred zrúcanín.

Nemôžem spať *

a som ako osamelý vrabec na streche.

Moji nepriatelia ma potupujú každý deň, *

preklínajú ma tí, čo zúria proti mne.

Veď popol jedávam ako chlieb *

a nápoj miešam so slzami;

to pre tvoj hnev a výčitky, *

lebo ty si ma najprv vyzdvihol a potom odsotil.

Moje dni sú ako tieň, ktorý sa nakláňa, *

a ja schnem sťa tráva.

Ant. Pane, nech dôjde k tebe moje volanie; neskrývaj svoju tvár predo mnou.

Ant. 2 Pane, zhliadni na modlitbu núdznych.

II

Ale ty, Pane, trváš večne *

a spomienka na teba z pokolenia na pokolenie.

Vstaň a zľutuj sa nad Sionom, †

lebo už je čas, aby si sa nad ním zľutoval, *

lebo už je tu ten čas.

Veď tvoji služobníci milujú jeho kamene *

a ľútostia nad jeho troskami.

Tvojho mena, Pane, budú sa báť pohania *

a tvojej slávy všetci zemskí králi;

lebo Pán vystaví Sion *

a zjaví sa vo svojej sláve.

Zhliadne na modlitbu núdznych *

a nepohrdne ich prosbami.

Nech sa to zaznačí pre pokolenie budúce *

a obnovený ľud oslávi Pána.

Veď Pán hľadí zo svojej vznešenej svätyne *

a z nebies pozerá na zem;

čuje nárek zajatých *

a odsúdeným na smrť vracia slobodu,

aby na Sione hlásali meno Pánovo *

a v Jeruzaleme jeho slávu,

keď sa tam zídu vospolok národy *

a kráľovstvá, aby slúžili Pánovi.

Ant. Pane, zhliadni na modlitbu núdznych.

Ant. 3 Pane, ty si stvoril zem, aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

III

Cestou mi sily podlomil *

a skrátil moje dni.

Hovorím: „Bože môj, †

neber ma v polovici mojich dní; *

tvoje roky trvajú z pokolenia na pokolenie.

Na začiatku si stvoril zem, *

aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

Ony sa pominú, ale ty zostaneš; †

rozpadnú sa sťa odev, *

vymeníš ich ako rúcho a zmenia sa.

Ale ty ostávaš vždy ten istý *

a tvoje roky sú bez konca.

Deti tvojich služobníkov budú bývať v bezpečí *

a ich potomstvo bude pevné pred tebou.“

Ant. Pane, ty si stvoril zem, aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

Počúvaj, ľud môj, moju náuku.

Nakloň sluch k slovám mojich úst.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Prvej knihy Samuelovej

17, 57 – 18, 9. 20-30

Saul nenávidí Dávida

V tých dňoch: Keď sa Dávid vrátil po porážke Filištínca, vzal ho Abner a predviedol ho pred Saula; Filištíncovu hlavu mal v ruke. Saul mu povedal: „Mládenec, z ktorého si rodu?“ Dávid odpovedal: „Ja som syn tvojho služobníka Betlehemčana Izaiho.“

A keď skončil svoj rozhovor so Saulom, Jonatanova duša sa spojila s Dávidovou dušou. A Jonatan ho miloval ako seba samého. Saul si ho v ten deň vzal a nedovolil mu, aby sa vrátil do domu svojho otca. Jonatan a Dávid uzavreli zmluvu, lebo ho miloval ako seba samého. Jonatan si vyzliekol plášť, ktorý mal na sebe, a dal ho Dávidovi aj ostatný svoj odev i svoj meč, luk a opasok. A Dávid šiel všade, kam ho Saul poslal, a darilo sa mu. Preto ho Saul ustanovil nad bojovníkmi a bol obľúbený medzi všetkým ľudom aj medzi Saulovými služobníkmi.

Ale keď prichádzali domov, keď sa Dávid vracal po porážke Filištínca, zo všetkých izraelských miest vychádzali ženy s bubienkami, veselým spevom a hrkálkami; spievali a tancovali v ústrety kráľovi Saulovi. Ženy tancovali a volali:

„Saul porazil svojich tisíc

a Dávid svojich desaťtisíc.“

Saul sa veľmi nahneval, nepáčila sa mu ich reč, a povedal: „Dávidovi dali desaťtisíc a mne dali tisíc. Čo mu ešte chýba okrem kráľovstva?“ A od toho dňa Saul na Dávida žiarlil.

Druhá Saulova dcéra Michol sa zamilovala do Dávida. Oznámili to Saulovi a páčilo sa mu to. Saul povedal: „Dám mu ju, nech sa mu stane osídlom a nech ho zasiahne ruka Filištíncov.“ Saul teda povedal druhý raz Dávidovi: „Dnes budeš mojím zaťom.“ Potom Saul rozkázal svojim služobníkom: „Hovorte dôverne Dávidovi: ‚Páčiš sa kráľovi a aj všetci jeho služobníci ťa milujú. Buď teda teraz kráľovým zaťom.‘“ A keď Saulovi služobníci hovorili všetky tieto slová Dávidovi do uší, Dávid vravel: „Myslíte si, že je to maličkosť byť kráľovým zaťom? Veď ja som chudobný a nepatrný človek.“ Služobníci oznámili Saulovi: „Takto hovoril Dávid.“ A Saul prikázal: „Toto poviete Dávidovi: ‚Kráľ nežiada zásnubné, iba sto filištínskych predkožiek, aby sa vykonala pomsta na kráľových nepriateľoch.‘“ Ale Saul zamýšľal dostať Dávida do rúk Filištíncov.

Keď jeho služobníci oznámili Dávidovi, čo povedal Saul, Dávidovi sa páčila reč, že sa môže stať kráľovým zaťom. Ešte ani neuplynuli určené dni, keď Dávid vstal, odišiel so svojimi mužmi a zabil z Filištíncov dvesto mužov. Priniesol ich predkožky a odpočítali ich kráľovi, aby mohol byť jeho zaťom.

A tak mu Saul dal svoju dcéru Michol za manželku. Vtedy Saul zbadal a pochopil, že Pán je s Dávidom. A Saulova dcéra Michol ho milovala. Saul sa začal ešte viac báť Dávida. A tak sa Saul stal na všetky dni Dávidovým nepriateľom. Filištínske kniežatá robili výpady. Ale kedykoľvek vytiahli, Dávidovi sa darilo viac ako všetkým ostatným Saulovým služobníkom a jeho meno sa stalo veľmi slávnym.

RESPONZÓRIUM

Ž 56, 2. 4b. 14ab

Zmiluj sa nado mnou, Bože, lebo ma prenasleduje človek, každodenne ma napáda a utláča. * Ja sa spolieham na teba.

Lebo ty si mi život zachránil pred smrťou a nohy pred pádom. * Ja sa.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z pastorálnej konštitúcie Gaudium et spes Druhého vatikánskeho koncilu o Cirkvi v dnešnom svete

(Č. 43)

Pomoc, ktorou chce Cirkev prispieť k ľudskej činnosti pričinením kresťanov

Koncil nabáda kresťanov, občanov dvoch miest, aby sa usilovali verne plniť svoje pozemské povinnosti, k čomu ich vedie aj duch evanjelia. Ďaleko od pravdy sú tí, čo si vo vedomí, že tu nemáme trvalé mesto, ale hľadáme budúce, myslia, že môžu zanedbávať svoje pozemské povinnosti, pričom im uniká, že práve viera ich zaväzuje plniť si ich, každý podľa stavu, do ktorého bol povolaný. Ale nemenej sa mýlia tí, čo si, naopak, myslia, že sa môžu tak pohrúžiť do pozemskej činnosti, akoby ona nemala celkom nič spoločné s náboženským životom, ktorý podľa nich spočíva len v bohoslužobných úkonoch a v plnení niektorých mravných povinností. Tento rozpor u mnohých ľudí medzi vierou, ktorú vyznávajú, a ich každodenným životom treba označiť za jeden z najvážnejších omylov našich čias. Proti tomuto pohoršeniu sa už v Starom zákone rázne stavali proroci a v Novom zákone mu ešte viac sám Ježiš Kristus hrozí ťažkými trestami. Neslobodno teda stavať nesprávne proti sebe činnosť v zamestnaní a v spoločnosti na jednej strane a náboženský život na druhej. Keď kresťan zanedbáva svoje časné povinnosti, zanedbáva svoje povinnosti voči blížnemu, ba aj voči samému Bohu, a ohrozuje svoju večnú spásu. Kresťania majú skôr nasledovať príklad Krista, ktorý bol remeselníkom, a radovať sa, že môžu vykonávať všetku svoju pozemskú činnosť, pričom svoje ľudské, domáce, profesionálne, vedecké a technické úsilie vovádzajú do jedinej životnej syntézy s náboženskými hodnotami a pod ich najvyšším vedením sa všetko usmerňuje na Božiu slávu.

Svetské povinnosti a činnosti sú vlastnou, aj keď nie výlučnou doménou laikov. Ak teda niečo konajú, či už jednotlivo alebo spoločne, ako občania sveta, nielenže sa budú riadiť zákonmi vlastnými každému odboru, ale budú sa usilovať získať ozajstnú odbornosť na tomto poli. Ochotne budú spolupracovať s ľuďmi, ktorí majú také isté ciele ako oni. Vedomí si požiadaviek viery a obdarení jej silou nech pohotovo hľadajú nové riešenia, keď treba, a nech ich realizujú. Je vecou ich správne vypestovaného svedomia vpísať do života pozemského mesta Boží zákon. Od kňazov majú laici očakávať svetlo a duchovnú silu. Nech si však nemyslia, že ich duchovní pastieri sú vždy takými odborníkmi, alebo že je ich poslaním, aby mali na každý nový, čo ako ťažký problém, poruke konkrétne riešenie. Nech skôr oni sami vo svetle kresťanskej múdrosti a s úctivým zreteľom na učenie učiteľského úradu Cirkvi vezmú na seba príslušnú zodpovednosť.

Laici, ktorí majú činnú účasť na celom živote Cirkvi, nielenže sú povinní napĺňať svet kresťanským duchom, ale sú povolaní aj na to, aby boli uprostred ľudskej spoločnosti vo všetkom Kristovými svedkami.

RESPONZÓRIUM

Ef 5, 8-9; Mt 5, 14. 16

Ste svetlom v Pánovi. Žite ako deti svetla! * Ovocie svetla je v každej dobrote, spravodlivosti a pravde.

Vy ste svetlo sveta. Nech svieti vaše svetlo pred ľuďmi. * Ovocie.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, vo svätom Ladislavovi si nám dal príklad, ako ti možno oddane slúžiť v každom povolaní; láskavo nám pomáhaj, aby sme Kristovou náukou zveľaďovali svornosť a upevňovali lásku medzi ľuďmi. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2023 J. Vidéky