## 7. červenec 2024

## 14. Neděle v mezidobí
2. týden žaltáře

Kompletář po druhých nešporách

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

Doporučuje se vykonat zpytování svědomí. Při společné modlitbě se může na toto místo vložit úkon kajícnosti jako v úvodních mešních obřadech.

HYMNUS

Na sklonku dne tě upřímně,

Tvůrce všech věcí prosíme,

s tou laskavostí, jíž jsi znám,

stůj při nás v noci a nás chraň.

Jen o tobě ať srdce sní,

ať ve snu cítí, že s ním jsi,

aby hned, jak se rozední,

znělo tvou chválou nejčistší.

V žití nám pevné zdraví dej,

v nás oheň lásky rozehřej,

ať temnou noc a také nás

rozjasní tvého světla jas.

To, Otče mocný nejvýše,

dej skrze Krista Ježíše,

s nímž a se Svatým Duchem též

po všechny věky kraluješ. Amen.

Nebo:

Ty Kriste, světlo, jasný dni,

rozbíjíš mříže noční tmy.

Víme, že zář jsi ze světla,

jež nebešťanům věčně plá.

Prosíme tebe, Pane náš,

buď této noci naše stráž.

Chcem odpočívat v lásce tvé,

uděl nám chvíle pokojné.

I když nám oči zklíží sen,

chcem s tebou dál bdít v srdci svém.

Nad sluhy, kteří k tobě lnou,

drž stále ruku ochrannou.

Ochránce náš, už pohleď k nám,

před číhajícím škůdcem chraň.

Veď sluhy rukou citlivou,

vždyť vykoupils je krví svou.

Laskavý vládce Ježíši,

buď s Otcem ti čest nejvyšší,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

Nebo:

Přichází noc, aby nás přijala,

ticho je plné tebe,

můžeme usnout v pokoji a radosti.

Za tento den, plný světla,

je dobré tě chválit,

a jestli nás chceš odvolat,

zde jsme připraveni vyjít.

Ty, kdo trpí bez naděje,

ty, kdo hledají bez víry,

ty, kdo tě milují, aniž tě znají,

doveď skrze nás k tobě.

Nebo:

Velebíme tě, Otče náš,

za dar soumraku nad zemí,

jenž předjímá nám tajemství

smrti, jež ústí v nekonečný den.

V tvých dlaních dlíme bezpečně,

ve spánku obnovíme síly,

stvoř nám srdce bdělá láskou k tobě,

Pane, jenž nikdy nespíš.

Ať hledáme vždy slávu tvou

v odpočinku i činnosti,

než její plnost zjeví se

v tobě, Trojice, zdroji života!

Nebo:

Boží Slovo, tvoje síla

svět i vesmír vytvořila,

počátek a konec jsi.

Nebe, země, dny a noci,

čas i prostor jsou v tvé moci,

vše na tobě závisí.

Věčná moudrost s námi sídlí,

Bůh má zemi za obydlí,

zve nás jeho vlídný hlas.

Pustou zemi zúrodňuje,

tíhu břemen nadlehčuje,

domů k Otci vede nás.

Nebo:

Já o studnici vím, jež vody rozlévá

i v temné noci.

Tu věčnou studnici může ukrývat stín,

kde vždycky najdu ji, já spolehlivě vím

i v temné noci.

Snad bez počátku je, snad ani nemá dna,

však dobře vím, že vše v ní počátek svůj má

i v temné noci.

Vím, že nic nemůže být v světě krásnější,

že zem i nebesa tam žízeň konejší

i v temné noci.

Vím, že je bez konce té studny hlubina

a její podstatu že člověk nepozná

i v temné noci.

Jas této studnice se nikdy nemění

a světlo veškeré vychází pouze z ní

i v temné noci.

Ta věčná studnice je chlebem života

a život dává nám jsouc uvnitř ukryta

i v temné noci.

Je zde a svolává všechno, co živé je,

ať blíže přistoupí a z ní se napije

i v temné noci.

Ta živá studnice, po které toužil jsem,

zde v chlebě života mi bude pokrmem

i v temné noci.

ŽALTÁŘ

Ant. Ochrání tě svými perutěmi; nemusíš se bát noční hrůzy.

Žalm 91 (90)
Pod ochranou Nejvyššího
Dal jsem vám moc šlapat na hady a štíry. (Lk 10,19)

Kdo přebýváš v ochraně Nejvyššího, *

kdo dlíš ve stínu Všemocného,

řekni Hospodinu: „Mé útočiště jsi a má tvrz, *

můj Bůh, v něhož doufám!“

Neboť on tě vysvobodí z léčky ptáčníka, *

ze zhoubného moru.

Ochrání tě svými perutěmi, †

uchýlíš se pod jeho křídla, *

štít a pavéza je věrnost jeho.

Nemusíš se bát noční hrůzy, *

šípu létajícího ve dne,

moru, který se plíží ve tmě, *

nákazy, jež pustoší o polednách.

I když padne po tvém boku tisíc a po tvé pravici deset tisíc, *

k tobě se přece nepřiblíží.

Svýma očima jen můžeš hledět, *

a spatříš odplatu bezbožníků.

Neboť Hospodin je tvé útočiště: *

za ochranu zvolil sis Nejvyššího.

Nepřihodí se ti nic zlého *

a útrapa se k tvému stanu nepřiblíží.

Vždyť svým andělům vydal o tobě příkaz, *

aby tě střežili na všech tvých cestách.

Na svých rukou tě ponesou, *

abys nenarazil o kámen svou nohou.

Po zmiji a hadu budeš kráčet, *

šlapat budeš po lvu i draku.

„Vysvobodím ho, protože lne ke mně, *

ochráním ho, protože zná mé jméno.

Vyslyším ho, až mě bude vzývat, †

budu při něm v tísni, *

zachráním ho a oslavím.

Nasytím ho dlouhým věkem *

a ukáži mu svou spásu.“

Ant. Ochrání tě svými perutěmi; nemusíš se bát noční hrůzy.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Zj 22,4-5

Budou hledět na jeho tvář a jeho jméno ponesou na čele. A noc už vůbec nebude ani nebude třeba světla lampy nebo světla slunce: Pán Bůh je bude ozařovat a budou kralovat na věčné věky.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

Bože, v tebe důvěřuji, * do tvých rukou svěřuji svůj život. Bože.

Ty mě vedeš a chráníš, věrný Bože, * do tvých rukou svěřuji svůj život. Sláva Otci. Bože.

SIMEONOVO KANTIKUM

Ant. Opatruj nás, Bože, když bdíme, abychom bděli s Kristem, a ochraňuj nás, když spíme, abychom odpočívali v pokoji.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Vyslyš, Bože, naši modlitbu na konci dnešního dne, kdy jsme slavili památku Kristova vzkříšení: zbav nás všeho zlého, abychom si v klidu odpočinuli a ráno začali nový den tvou chválou. Skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Připojí se některá ze závěrečných mariánských antifon.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky