## 13. prosinec 2024

## Sv. Lucie, panny a mučednice
památka

Byla umučena v prvních létech krvavého pronásledování za Diokleciána, pravděpodobně 13. XII. 304. Vedle sv. Agáty je to nejznámější sicilská mučednice. Při průzkumu katakomb v Syrakusách byl objeven její hrob. Její úcta se brzy rozšířila v celé církvi a její jméno bylo zařazeno do mešního římského kánonu.

Modlitba se čtením

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Hlásej, písni veselá:

Chvála budiž vzdána

Marii, že přijala

vůli svého Pána.

Hlásej, dávné proroctví,

hlásej lidu všemu,

zvěst o Boží pomoci

lidstvu zbloudilému.

Hlásej, zvěsti Janova,

z krajů od Jordánu:

Přímé cesty v srdce svá

připravujte Pánu.

Hlásej, dobo adventní,

Boží výzvu k smíru,

ať v nás lásku rozhojní,

naději a víru.

ŽALMY

1. ant. Hospodine, nekárej mě ve svém rozhorlení.

Žalm 38 (37)
Prosba hříšníka, který se octl v krajním nebezpečí
Jeho známí všichni zůstali stát opodál. (Lk 23,49)
I (2-5)

Hospodine, netrestej mě ve svém hněvu, *

nekárej mě ve svém rozhorlení.

Vždyť se do mě zaryly tvé šípy, *

dopadla na mě tvá ruka.

Pro tvůj hněv není na mém těle zdravého místa, *

pro můj hřích není ve mně jediná kost celá.

Vin se mi nakupilo až nad hlavu, *

tíží mě jako přetěžké břímě.

Ant. Hospodine, nekárej mě ve svém rozhorlení.

2. ant. Pane, ty víš o každé mé touze.

II (6-13)

Rány mi hnisají a páchnou, *

že jsem jednal pošetile.

Shrbený, nadmíru sklíčený *

den co den smutně se vláčím.

Vždyť má bedra jsou celá zanícená, *

zdravého místa není v mém těle.

Jsem malátný a zcela zkrušený, *

křičím proto, že mé srdce sténá.

Pane, ty víš o každé mé touze, *

mé vzdychání ti není skryté.

Srdce mi buší, opustila mě síla, *

i světlo mi hasne v očích.

Moji přátelé a druhové se vyhýbají mému neštěstí, *

i moji příbuzní se mě straní.

Strojí mi léčky ti, kdo pasou po mém životě, †

kdo usilují o mé neštěstí, hrozí mi zkázou *

a stále jen úklady vymýšlejí.

Ant. Pane, ty víš o každé mé touze.

3. ant. Bože, vyznávám před tebou svou vinu, neopouštěj mě, Pane, má spáso.

III (14-23)

Já však jsem jako hluchý, neslyším, *

jsem jako němý, který neotvírá ústa.

Jsem jako člověk, který neslyší, *

jehož ústa nemají odpovědi.

Vždyť v tebe, Hospodine, doufám, *

ty vyslyšíš, Pane, můj Bože!

Říkávám si totiž, jen ať se nade mnou neradují, *

ať se nade mnou nevypínají, když zakopnu v chůzi.

Mám ovšem k pádu velmi blízko, *

před sebou mám stále svou bolest.

Ano, vyznávám svou vinu, *

pro svůj hřích jsem sklíčen.

Ti, kdo bez příčiny proti mně brojí, jsou silní, *

mnoho je těch, kdo mě neprávem nenávidí,

kdo zlem splácejí za dobro, *

stíhají mě, že se o dobro snažím.

Neopouštěj mě, Hospodine, *

Bože můj, nevzdaluj se ode mě!

Pospěš mi na pomoc, *

Pane, má spáso!

Ant. Bože, vyznávám před tebou svou vinu, neopouštěj mě, Pane, má spáso.

Ať se mi dostane tvého slitování, Hospodine,

tvé pomoci podle tvého slibu.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Izaiáše

27,1-13

Obnovená Hospodinova vinice

V ten den Hospodin potrestá

svým tvrdým, velkým a pevným mečem

leviatana, mrštného hada,

leviatana, kroutícího se hada,

a zabije draka, který je v moři.

V ten den bude vinice půvabná;

zpívejte o ní!

Já, Hospodin, jsem jejím strážcem,

každou chvíli ji zavlažuji;

aby nebyla poškozena,

ve dne v noci ji hlídám.

Nezlobím se (na ni),

kdyby mi však dávala trní a hloží,

pustím se proti ní do boje,

všechno spálím;

ať se raději uchýlí pod mou ochranu,

ať uzavře mír se mnou,

ať se mnou uzavře mír!

Přijde (čas), kdy Jakub zapustí kořeny,

pokvete a vypučí Izrael

a povrch země naplní ovocem.

Měl ho (snad Bůh) bít, jako bil ty, kdo ho bili,

nebo vraždit, jako zavraždil jeho vrahy?

Mírně ho trestá tím, že ho vyhnal,

odvanul ho svým prudkým dechem v den palčivého větru.

Tím bude smyta Jakubova vina

a to bude bohatý plod, že odložil svůj hřích:

ze všech oltářních kamenů nadělá

hromady vápencové drtě,

nepostaví už posvátné háje ani kadidlové oltáře.

Ano, město (kdysi) opevněné (leží) osamělé:

zavržené sídlo, opuštěné jako poušť.

Tele se tam bude pást, bude tam odpočívat,

okusovat jeho větve.

Jeho ratolesti uschnou a polámou se,

přijdou ženy a hodí je na oheň.

Není to rozumný národ;

proto se nad ním jeho tvůrce neslituje,

jeho stvořitel se nad ním nesmiluje.

V ten den bude Hospodin vyklepávat klasy

do koryta Řeky až k Egyptskému potoku

a vy budete sesbíráni

jeden po druhém, synové Izraele!

V ten den se bude troubit velkou polnicí

a přijdou ti, kdo se ztratili v asyrské zemi,

i ti, kdo se rozptýlili v egyptské zemi,

a budou se klanět Hospodinu

na svaté hoře v Jeruzalémě.

ZPĚV PO PRVNÍM ČTENÍ

Srov. Mt 24,31; Iz 27,13

Pán pošle své anděly s mohutným hlaholem polnice: * Andělé shromáždí jeho vyvolené ze všech světových stran, od jednoho konce až ke druhému.

Přijdou a budou se klanět Hospodinu na svaté hoře v Jeruzalémě. * Andělé.

DRUHÉ ČTENÍ

Z knihy „O panenství“ od svatého Ambrože, biskupa

(Cap. 12,68.74-75; 13,77-78: PL 16 [edit. 1845], 281.283.285-286)

Půvab svého těla umocňuješ jasem duše

Jsi jedna z mnoha, žena z lidu, ale především jsi panna, jedna z těch, které půvab svého těla umocňují jasem duše; bezmála tě lze přirovnat k církvi. Prosím tě: ani v noci nepřestávej myslet ve své komůrce na Krista a v každém okamžiku se těš na jeho příchod.

Takovou si tě Kristus přál mít, takovou si tě Kristus vyvolil. A má-li dveře otevřené, přichází. Nemůže zklamat, jestliže slíbil, že přijde. Nuže, obejmi toho, kterého jsi hledala. Přistup k němu, jeho jas na tebe padne. Drž se ho a požádej, aby brzo neodcházel, zapřísahej ho, aby zůstal. Neboť Boží slovo spěchá, nedá se zadržet od těch, kdo jsou přezíraví, ani se zastavit od těch, kdo jsou lhostejní. Raději vyjdi Božímu slovu vstříc a hned vykroč v jeho šlépějích, neboť opravdu rychle mizí.

Jak to ostatně říká nevěsta ve Velepísni? Hledala jsem ho, ale nenalezla, volala jsem ho, ale neozval se. Nemysli si hned, že se mu nelíbíš, když tak spěšně odešel, ačkoliv jsi na něho volala, ačkoliv jsi ho prosila, ačkoliv jsi mu otevřela. Často nás jenom zkouší. Ostatně, co o něm říká evangelium? Když ho zástupy lidí prosily, aby neodcházel, odpověděl: Také jiným obcím musím zvěstovat slovo Boží, neboť k tomu jsem byl poslán. Ale i kdybys zjistila, že odešel, vydej se na cestu a znovu ho hledej.

Kdo jiný by tě měl poučit, jak se držet Krista, než svatá církev? Vlastně už tě poučila, jen kdybys rozuměla tomu, co čteš: Sotva kousek jsem od nich poodešla, a už jsem našla toho, kterého z celé duše miluji. Přimkla jsem se k němu a už ho nepustím.

Čím si však Krista udržet? Nelze si ho připoutat bezprávím ani uzly na provazech. Zato je možné ho sevřít poutem lásky, přitáhnout otěžemi ducha a držet se ho upřímným citem.

Chceš-li mít Krista i ty, hledej ho. A neboj se přitom žádného utrpení. Vždyť Krista lze často nalézt právě uprostřed tělesných utrpení a přímo v rukou pronásledujících nepřátel.

Sotva kousek jsem od nich poodešla, říká Písmo. Stačí, abys unikla nepatrný kousek a na malý okamžik z moci pronásledovatelů a nepodlehla moci tohoto světa, a Kristus ti vyjde vstříc; nedopustí, abys byla dlouho pokoušena.

Panna, která Krista takto hledá a nalézá, může říci: Přimkla jsem se k němu a už ho nepustím, dokud ho nepřivedu do domu své matky, do pokoje své rodičky. A co je dům tvé matky a její pokoj, ne-li nejvnitřnější a nejskrytější hloubka tvé vlastní bytosti?

Tento dům si uchovávej, jeho vnitřek udržuj v čistotě. Zůstane-li tento dům bez poskvrny, bude z něho vybudován příbytek duchovní, úhelným kamenem spojený s posvátným kněžstvím a Svatý Duch v něm bude přebývat.

Pannu, která takto hledá Krista a která jej takto zapřísahá, Kristus nikdy neopustí, ano, bude ji velmi často navštěvovat. Neboť on je s námi až do skonání světa.

ZPĚV PO DRUHÉM ČTENÍ

Pán při ní stál v jejím mučednickém zápase a dodával jí půvab, došla slávy u Boha i u lidí; před vladařem mluvila moudře. * Pán všeho tvorstva ji miloval.

Ve svém panenském srdci připravila Bohu milý příbytek. * Pán všeho.

MODLITBA

Modleme se.

Vyslyš, Bože, naše prosby a na přímluvu svaté panny a mučednice Lucie, jejíž zrození pro nebe dnes slavíme, dej, ať se tvá sláva zjeví i na nás. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky