## 28. listopad 2024

## Čtvrtek, mezidobí, 34. týden
2. týden žaltáře

Modlitba v poledne

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Jsi mocný Vládce, věrný Bůh,

sám stanovíš všech věcí řád:

smí slunce vzejít z ranních mlh

a za poledne žhavě hřát.

Ztlum nebratrských různic žár,

zchlaď žhoucí krve temný vír,

ztiš stálý hmoty s duchem svár,

dej zdraví tělu, srdci mír.

To uděl, Otče přesvatý,

se Synem stejné podstaty,

jenž s Duchem, který těší nás,

nad světem vládneš v každý čas. Amen.

Nebo:

Je to On

v tichosti vánku poledního

je u nás, abychom také ztichli

před tváří Ženicha, který přichází

a jestliže k národům a k světu

hovoří jako oheň a jako kladivo

rozrážející skálu

u tebe jen klepe s prosbou za

prominutí, že vyrušuje

stojí za dveřmi a klepe neodbytně

a hned se omlouvá …

Z jeho kostelů rostou domy

Z jeho tajemství roste věda

Z jeho poslušnosti svoboda

Z jeho jediných rukou zadarmo dávajících

z jeho žehnajících rukou probodených

jediná opravdová,

jediná skutečná vláda nad světem.

ŽALMY

1. ant. Lepší je pro mě zákon tvých úst, Hospodine, než tisíce ve zlatě a stříbře.

Žalm 119 (118), 65-72
IX (Teth)

Dobro jsi prokázal svému služebníku, *

Hospodine, podle svého slova.

Nauč mě moudrosti a vědění, *

neboť důvěřuji tvým předpisům.

Bloudil jsem před svým pokořením, *

nyní však dbám na tvůj výrok.

Jsi dobrotivý a prokazuješ dobrodiní, *

nauč mě svým příkazům.

Pyšní mě lživě očerňují, *

já však celým srdcem zachovávám tvá nařízení.

Necitelností ztučnělo jejich srdce, *

já se však z tvého zákona těším.

Dobře mi, že jsem byl pokořen, *

abych se naučil tvým příkazům.

Lepší je pro mě zákon tvých úst *

než tisíce ve zlatě a stříbře.

Ant. Lepší je pro mě zákon tvých úst, Hospodine, než tisíce ve zlatě a stříbře.

2. ant. V Boha důvěřuji a nebudu se bát, co mi může udělat člověk.

Žalm 56 (55), 2-7.9-14
Důvěra v Boží slovo
Žalm představuje Krista v jeho utrpení. (Sv. Jeroným)

Smiluj se nade mnou, Bože, neboť člověk po mně šlape, *

stále mě tísní bojem.

Stále po mně šlapou moji protivníci, *

je jich hodně, kdo proti mně brojí.

Svrchovaný, když se mě zmocní bázeň, *

v tebe budu doufat.

V Boha, jehož slib velebím, †

v Boha důvěřuji a nebudu se bát, *

co mi může udělat člověk?

Celý den na mě sočí, *

všechny jejich myšlenky směřují k mé zkáze.

Scházejí se, číhají, *

slídí po mých stopách, usilují o můj život.

Ty sám si zapiš mou bídu, †

vpiš mé slzy do svého záznamu, *

mé trampoty do svého svitku!

Pak ustoupí moji nepřátelé, †

kdykoli tě budu volat; *

vím velmi dobře, že Bůh je pro mě!

V Boha, jehož slib velebím, *

v Hospodina, jehož slib velebím,

v Boha důvěřuji a nebudu se bát, *

co mi může udělat člověk?

Bože, jsem ti zavázán sliby, *

přinesu ti děkovnou oběť,

že jsi vysvobodil můj život ze smrti, †

mé nohy z pádu, *

abych kráčel před Bohem ve světle živých.

Ant. V Boha důvěřuji a nebudu se bát, co mi může udělat člověk.

3. ant. Tvá milost, Bože, je veliká.

Žalm 57 (56)
Ranní modlitba v soužení
Tento žalm zpívá o utrpení Páně. (Sv. Augustin)

Smiluj se nade mnou, Bože, smiluj se, *

neboť k tobě se utíká má duše,

uchyluji se do stínu tvých křídel, *

dokud se nepřežene zkáza.

Volám k svrchovanému Bohu, *

k Bohu, který mi prokazuje dobro.

Ať zasáhne z nebe a zachrání mě, †

ať zahanbí ty, kteří se na mě sápou, *

ať Bůh sešle svou milost a věrnost.

Uléhám uprostřed lvů, *

kteří lačně požírají lidi.

Jejich zuby jsou kopí a šípy *

a jejich jazyk naostřený meč.

Ukaž se ve své vznešenosti na nebesích, Bože, *

nad celou zemí nechť je tvá sláva!

Léčku připravili mým nohám, *

zkrušili mou duši,

vykopali přede mnou jámu: *

ať do ní spadnou!

Plné důvěry je mé srdce, Bože, plné důvěry je mé srdce; *

budu zpívat a hrát.

Probuď se, má duše, probuď se, citero a harfo, *

chci vzbudit jitřenku.

Budu tě chválit mezi národy, Pane, *

budu tě oslavovat mezi pohany,

protože tvá milost je veliká až k nebi, *

tvá věrnost až do oblak.

Ukaž se ve své vznešenosti na nebesích, Bože, *

nad celou zemí nechť je tvá sláva!

Ant. Tvá milost, Bože, je veliká.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Gal 5,16-17

Žijte duchovně, a nepropadnete žádostem těla. Tělo totiž touží proti duchu, a duch zase proti tělu. Mezi nimi je vzájemný odpor, takže neděláte, co byste chtěli.

Bože, ty jsi zdroj všeho dobra,

uč mě chtít, co chceš ty.

Modleme se.

Všemohoucí, věčný Bože, ty jsi slunce našeho života zahánějící každou temnotu; osvěcuj nás svým jasným světlem, abychom nechodili ve tmách, ale s velkodušnou věrností kráčeli po cestě tvých přikázání. Prosíme o to skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky