## 3. leden 2024

## Nejsvětějšího jména Ježíš
nezávazná památka

Jméno Ježíš (hebrejsky Jehošua, zkráceně Ješua) znamená „Jahve je spása“. Anděl ohlašující Ježíšovo jméno (Mt 1,21) dodává: „on totiž spasí svůj lid od hříchů“. Ježíš slibuje těm, kdo se budou při modlitbě dovolávat jeho jména, že budou vyslyšeni (Mk 16,17-18; Jan 14,13-14 a 16,23-24). Sv. Lukáš dosvědčuje na několika událostech (Lk 9,49; 10,17; Sk 3,1-16 a 4,8-12; 16,16-18) účinnost s vírou spojeného vzývání Ježíšova jména.
Zpočátku bylo při slavení liturgie připomínáno Ježíšovo jméno v den oktávu Narození Páně předčítáním evangelní zprávy (Lk 2,21), že novorozenému Spasiteli osmého dne po jeho narození „dali jméno Ježíš“. V 1. polovině 16. století šířil úctu k nejsvětějšímu Jménu Ježíš významný františkánský kazatel sv. Bernardin Sienský. Samostatný svátek nejsvětějšího Jména Ježíš se od roku 1530 začal slavit ve františkánském řádu 14. ledna. V roce 1721 bylo jeho slavení rozšířeno pro celou církev a přeloženo na neděli po Zjevení Páně. Sv. Pius X. ho přeložil na neděli mezi 1. a 6. lednem; pokud na 2. až 5. leden nepřipadla neděle, slavil se 2. ledna.

Nešpory

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Kriste, Vykupiteli náš,

ty jediný jsi Otcův Syn

a nevýslovný původ máš

před každým jiným stvořením.

Záři a Světlo Otcovo,

odvěká lidstva naděje,

pamatuj služebníků svých,

po celém světě prosících.

Původce spásy, pamatuj,

když jsi se z Panny narodil,

žes přijal jako úděl svůj

našeho těla podobu.

Uplynul rok a je tu den,

který je pro nás svědectvím,

žes přišel z domu Otcova

sám jediný spasit náš svět.

Obloha, zem i oceán

a všechno, cokoli je v nich,

chválí svou písní jásavou

toho, kdo na zem poslal tě. Amen.

Nebo:

Děťátko z věčnosti,

chci nyní zpívat tvé matce:

kéž je má píseň krásná

jako jitřní sníh!

Raduj se, Panno Maria, dcero země,

sestro duše mé, raduj se,

radosti mé radosti!

Jsem putování nocemi,

ty však jsi dům pod hvězdami!

Jsem žíznivá miska,

ty však jsi širé moře Páně!

Raduj se, Panno Maria,

peruti mé země, koruno mé duše.

Raduj se, radosti mé radosti:

Blahoslavím ty, kdo tě blahoslaví.

Nebo:

Co se stalo, nedá se odestat,

a přece Tvým Narozením, ó Ježíši-Králi,

tolik se mění a odestává, že na všem je to znát

a od Světce i od hříšníka zasluhuješ chvály.

Jsi nevyslovitelný svou mocí, moudrostí a dobrotou,

a jdem-li se ti dnes poklonit, je to jen splátka díků

vyhnaných synů Evy, chodících žebrotou,

Ty nejštědřejší ze všech almužníků!

Děkujeme Ti, že z vůle Tvé jako Ty jsme se narodili,

zapjaté články do řetězu Tvého stvoření,

že na této zemi jako Ty jsme byli

proudem milosti Tvé v život strženi.

Nebo:

Povězte, co jste viděli,

pastýři v Betlémě?

Boha z Boha jsme viděli,

spícího na seně.

Povězte, všichni věřící,

co se to stalo dnes

v úžasném pozdvihování,

když kánon četl kněz?

Boha z Boha jsme viděli,

jenž stvořil celý svět;

ležel tichý a bezmocný

na oltáři jak květ.

Co do jeslí a na oltář

ho stáhlo z neznáma?

A ticho odpovídá nám:

To láska – láska má.

Nebo (Kancionál č. 219):

(Při modlitbě bez zpěvu se může text v závorkách vynechat.)

Jdou zástupy věrných s jásotem a chválou,

my též do Betléma pospíchejme.

Vítejme Pána, Krále andělského,

Ježíši zrozenému(, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému) zpívejme.

(Vítejme Pána, Krále andělského,

Ježíši zrozenému, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému zpívejme.)

Od stád v krajích spících pastýři jsou zváni

k jeslím, kde spí Dítě nám slíbené.

Též s nimi spějme poklonit se Pánu,

Ježíši zrozenému(, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému) zpívejme.

(Též s nimi spějme poklonit se Pánu,

Ježíši zrozenému, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému zpívejme.)

Hle, sláva věčného Tvůrce všehomíra

všem nám září v úsměvu Dítěte.

Bůh mezi námi, v plenkách nemluvňátko,

Ježíši zrozenému(, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému) zpívejme.

(Bůh mezi námi, v plenkách nemluvňátko,

Ježíši zrozenému, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému zpívejme.)

Bůh s námi je spřízněn, lidský úděl sdílí,

jej chválami vroucími vítejme.

Láskou za lásku Pánu odpovíme,

Ježíši zrozenému(, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému) zpívejme.

(Láskou za lásku Pánu odpovíme,

Ježíši zrozenému, Ježíši zrozenému,

Ježíši zrozenému zpívejme.)

Nebo:

Ježíšek Panně v náručí

má vlásky plné světla.

(Ach, jak je znaven, znaven svět,

zde však je tolik tepla!)

Ježíšek Panně u prsou

má vlásky plné hvězd.

(Ach, krutí, zlí jsou králové,

zde láska chrání dnes.)

Ježíšek Panně na srdci

má vlásky plné ohně.

(Ach, jak je znaven, znaven svět,

zde však má spásy hojně.)

Ježíšek Panně na klíně

má z vlásků aureolu

a všechny kvítky hledí výš

a všechny hvězdy dolů.

ŽALMY

1. ant. Hospodin je mé světlo a má spása, koho bych se bál? †

Žalm 27 (26)
Neochvějná důvěra v Boha
I (1-6)
Hle – Boží stan mezi lidmi. (Zj 21,3)

Hospodin je mé světlo a má spása, *

koho bych se bál?

† Hospodin je záštita mého života, *

před kým bych se třásl?

Když na mě útočí zločinci, aby hryzli mé tělo, *

moji protivníci a nepřátelé klopýtají a klesají.

I když se proti mně utáboří vojsko, nevyděsí se mé srdce, *

když proti mně vypukne válka, jsem pln důvěry.

Jedno od Hospodina žádám a po tom toužím: *

abych směl přebývat v Hospodinově domě po všechny dny svého života,

abych požíval Hospodinovy něhy *

a patřil na jeho chrám.

Neboť v den neštěstí skryje mě ve svém stánku, †

v úkrytu svého stanu mě schová, *

na skálu zdvihne.

Nyní se zdvihá má hlava *

proti nepřátelům, kteří mě obkličují,

oběti chvály mu přinesu v jeho stanu, *

budu zpívat a hrát Hospodinu.

Ant. Hospodin je mé světlo a má spása, koho bych se bál?

2. ant. Hospodine, hledám tvou tvář; neskrývej svou tvář přede mnou.

II (7-14)
Někteří vystoupili a lživě vypovídali proti Ježíšovi. (Mk 14,57)

Slyš, Hospodine, můj hlas, jak volám, *

smiluj se nade mnou, vyslyš mě!

Mé srdce k tobě mluví, má tvář tě hledá: *

Hospodine, hledám tvou tvář.

Neskrývej svou tvář přede mnou, *

v hněvu neodmítej svého služebníka!

Tys má pomoc, nezavrhuj mě, *

neopouštěj mě, Bože, můj spasiteli!

I kdyby mě otec s matkou opustili, *

Hospodin se mě ujme.

Pouč mě, Hospodine, o své cestě, *

veď mě po rovné stezce navzdory mým nepřátelům!

Nevydávej mě choutkám mých protivníků, *

vždyť povstali proti mně křiví svědci a násilím proti mně soptí.

Věřím, že uvidím blaho od Hospodina *

v zemi živých!

Důvěřuj v Hospodina, buď silný, *

ať se vzmuží tvé srdce, doufej v Hospodina!

Ant. Hospodine, hledám tvou tvář; neskrývej svou tvář přede mnou.

3. ant. Kristus je dříve zrozený než celé tvorstvo, on má ve všem prvenství.

Kantikum
Kristus je dříve zrozený než celé tvorstvo a prvorozený mezi vzkříšenými z mrtvých

Srov. Kol 1,12-20

Radostně (děkujme) Bohu Otci, *

že (nás) uschopnil k účasti na dědictví věřících ve světle.

On nás totiž vytrhl z moci temnosti *

a převedl do království svého milovaného Syna.

V něm máme vykoupení *

a odpuštění hříchů.

On je (věrný) obraz neviditelného Boha, *

dříve zrozený než celé tvorstvo.

V něm bylo stvořeno všechno na nebi i na zemi, *

(svět) viditelný i neviditelný:

ať jsou to (andělé) při trůnu, ať jsou to panstva, †

ať jsou to knížata, ať jsou to mocnosti. *

Všecko je stvořeno skrze něho a pro něho.

(Kristus) je dříve než všechno (ostatní) *

a všechno trvá v něm.

A on je hlava těla, *

to je církve:

on je počátek, †

prvorozený mezi vzkříšenými z mrtvých. *

Tak má ve všem prvenství.

(Bůh totiž) rozhodl, *

aby se v něm usídlila veškerá plnost (dokonalosti),

a že skrze něho usmíří se sebou všecko (tvorstvo) †

jak na nebi, tak na zemi *

tím, že jeho krví (prolitou) na kříži zjedná pokoj.

Ant. Kristus je dříve zrozený než celé tvorstvo, on má ve všem prvenství.

KRÁTKÉ ČTENÍ

1 Jan 1,5b.7

Bůh je světlo, a tma v něm vůbec není. Když žijeme ve světle, jako on je ve světle, máme společenství mezi sebou a krev jeho Syna Ježíše nás očišťuje od každého hříchu.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

Slovo se stalo tělem. * Aleluja, aleluja. Slovo.

A přebývalo mezi námi. * Aleluja, aleluja. Sláva Otci. Slovo.

KANTIKUM PANNY MARIE

Antifona ke kantiku Panny Marie: Dáš mu jméno Ježíš, on totiž spasí svůj lid z jeho hříchů.

PROSBY

Kristův příchod otevřel Božímu lidu novou budoucnost. Proto radostně a vděčně volejme:

Pane, ať tvé narození naplní radostí celý svět.

Kriste, náš živote, přišel jsi, abys byl hlavou církve,

ať tvá církev roste a zdokonaluje se v lásce.

Tvé lidství má podíl na úctě, kterou ti vzdáváme jako Božímu Synu,

dej nám účast na svém božství.

Stal ses člověkem, abys byl naším prostředníkem u Boha,

dej služebníkům církve svatost života, aby mohli mít těsnější spoluúčast na tomto tvém poslání.

Svým příchodem jsi obnovil správný vztah člověka k Bohu,

přiveď všechny národy k spáse.

Svým narozením jsi rozlomil pouta smrti,

vysvoboď zemřelé ode všech pout.

Otče náš.

MODLITBA

Bože, tys založil spásu lidského rodu na vtělení svého Slova; ať na tvém lidu spočine slitování, o něž tě prosíme: ať všichni poznají, že není žádné jiné jméno, které bychom mohli vzývat, než jméno tvého Jednorozeného Syna. Neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky