## 2. listopad 2024

## VZPOMÍNKA NA VŠECHNY VĚRNÉ ZEMŘELÉ

Modlitba za zemřelé patří k nejstarší křesťanské tradici. Vzpomínka na mrtvé se koná při každém slavení eucharistie. Východní i západní liturgie věnuje určitý den zvláštní vzpomínce na všechny zemřelé. Po stanovení slavnosti Všech svatých na 1. listopad začíná se na Západě tato výroční vzpomínka na všechny věrné zemřelé slavit v následující den. Její slavení zavedl sv. Odilo, benediktinský opat z Cluny (998), a brzy se rozšířilo i mimo benediktinské kláštery; od 14. století i v Římě. V Aragonii začali kněží slavit v ten den tři mše svaté za zemřelé; papež Benedikt XIV. tento zvyk potvrdil (1748) a rozšířil pro všechny kněze ve Španělsku, Portugalsku a Latinské Americe; v roce 1915 bylo toto dovolení rozšířeno pro celou církev.
Připadne-li 2. listopad na neděli, slaví se mše ze Vzpomínky na všechny věrné zemřelé, ale texty pro denní modlitbu církve jsou z neděle – texty za zemřelé se vynechávají. Při ranních chválách a nešporách, slaví-li se za účasti lidu, se však může použít textů za zemřelé.

Nešpory

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Vladaři moci nesmírné,

který jsi slávou Otcovou,

tys osten smrti rozlomil,

tys, Kriste, lidstva ozdobou.

Náš úděl vzal jsi na sebe,

a když ses v těžký zápas dal,

svou smrtí zdolals vítězně

smrt, kterou nás had překonal.

Z hrobu jsi povstal silný zas

a velkonočním tajemstvím

k životu brány otvíráš

nám, hříchem smrti propadlým.

Uděl nám život v milosti,

až se jak ženich navrátíš,

najdi nás s lampou rozžatou

pro nebe připravené již.

Přijmi nás ve svůj mír a jas,

ty, Soudce jasem zářící,

když víra s láskou získala

nás navždy svaté Trojici. Amen.

Nebo:

Shodil jsem těžké, nepotřebné břímě,

můj drahý Pane, zanechal jsem svět

a jako křehký člun se vracím zpět

z bouřlivých vod k tvé tiché zátočině.

Trny a hřeby, vbité do tvých dlaní,

s tvou tváří, jež se dobrotivě skví,

slibují duši, jaté lítostí,

že přec jen dojde spásy za pokání.

Až pohlédneš svým svatým zrakem na mě,

nesuď mě přísně, nezvedni své rámě,

abys mne ztrestal za mou minulost.

Svou krví jen ty viny ze mne sejmi

a čím jsem starší, tím víc odpouštěj mi

a tím mě dříve vezmi na milost.

Nebo:

Má bědná duše, jádro hříšné hlíny,

ve vleku vzpurných sil, jež v tobě vrou,

proč uvnitř živoříš v kališti špíny

a vnějšek líčíš pestrou nádherou?

Shoď drahé cetky, doba se ti krátí,

pustne ti palác, budeš odstrojen.

Až červi zdědí jej, co budou žráti?

Tvou důstojnost? Či mrtvé tělo jen?

Má duše, žij na úkor sluhy těla,

nech bolest prodloužit tvých statků věk,

kup věčnost cenou dnů, jež’s protrpěla,

bohatá uvnitř, chudá navenek.

Tak zdrtíš smrt, čím sama lidi drtí,

a je-li mrtva smrt, víc neusmrtí.

Nebo:

Až budu umírat, o to tě prosím, Matko Boží,

Ty sama zhasni červenou lampu srdce mého …

Kriste Ježíši, světlo naše věčné,

zapřísahám tě pro tvé hořké umučení,

až mi dohořívati bude světlo denní,

převeď mě přes propasti smrti nebezpečné

a Srdce Tvoje jako měsíc v úplňku

a jako Hostie bílá

osvítiž krajinu přechodu mého

z tohoto času do věčnosti.

Nebo:

Smiluj se nad nimi, Pane,

a buď jim milostiv,

ať nikdo z nich nezůstane

vzdálen tvých svěžích niv.

Jsi láska, proto se slituj,

ty, který důvod znáš,

proč někdy přeslechli tvůj

tichý a zvoucí hlas.

Jsou to tvé děti, Pane,

procházels pro ně svět

a všechny zatoulané

na srdci nosil zpět.

Přiviň je k srdci znova!

To jedno dopřej mi,

pro klečící má slova

mé mrtvé obejmi!

ŽALMY

1. ant. Hospodin tě chrání ode všeho zlého.

Žalm 121 (120)
Strážce národa
Už nikdy nebudou mít hlad ani žízeň, nebude už do nich pražit slunce ani jakýkoli jiný žár. (Zj 7,16)

Zvedám své oči k horám. *

Odkud mi přijde pomoc?

Pomoc mi přijde od Hospodina, *

který učinil nebe i zemi.

Nedopustí, aby se tvá noha zvrtla, *

nebude dřímat tvůj strážce.

Ano, nebude dřímat a spát *

Izraelův strážce.

Hospodin tě střeží, *

Hospodin je tvým ochráncem po tvé pravici.

Za dne ti slunce neublíží, *

ani měsíc v noci.

Hospodin tě bude střežit ode všeho zlého, *

střežit bude tvou duši.

Hospodin bude střežit tvůj odchod i příchod *

nyní i navěky.

Ant. Hospodin tě chrání ode všeho zlého.

2. ant. Budeš-li uchovávat v paměti viny, Hospodine, Pane, kdo obstojí?

Žalm 130 (129)
Z hlubin volám
On spasí svůj lid od hříchů. (Mt 1,21)

Z hlubin volám k tobě, Hospodine, *

Pane, vyslyš můj hlas!

Tvůj sluch ať je nakloněn *

k mé snažné prosbě!

Budeš-li uchovávat v paměti viny, Hospodine, *

Pane, kdo obstojí?

Ale u tebe je odpuštění, *

abychom ti mohli v úctě sloužit.

Doufám v Hospodina, *

duše má doufá v jeho slovo,

má duše čeká na Pána *

více než stráže na svítání.

Více než stráže na svítání *

ať čeká Izrael na Hospodina,

neboť u Hospodina je slitování, *

hojné je u něho vykoupení.

On vykoupí Izraele *

ze všech jeho provinění.

Ant. Budeš-li uchovávat v paměti viny, Hospodine, Pane, kdo obstojí?

3. ant. Jako Otec křísí mrtvé a probouzí je k životu, tak i Syn oživuje, koho chce.

Kantikum
Kristus, Boží služebník

Flp 2,6-11

Kristus Ježíš, ačkoli má božskou přirozenost, *

nic nelpěl na tom, že je rovný Bohu,

ale sám sebe se zřekl, †

vzal na sebe přirozenost služebníka *

a stal se jedním z lidí.

Byl jako každý jiný člověk, †

ponížil se a byl poslušný až k smrti, *

a to k smrti na kříži.

Proto ho také Bůh povýšil *

a dal mu Jméno nad každé jiné jméno,

takže při Ježíšově jménu musí pokleknout každé koleno *

na nebi, na zemi i v podsvětí

a každý jazyk musí k slávě Boha Otce vyznat: *

Ježíš Kristus je Pán.

Ant. Jako Otec křísí mrtvé a probouzí je k životu, tak i Syn oživuje, koho chce.

KRÁTKÉ ČTENÍ

1 Kor 15,55-57

Smrti, kdepak je tvoje vítězství? Smrti, kdepak je tvůj bodec? Ten bodec smrti je hřích a hřích zase čerpal svou moc ze Zákona. Ale Bohu díky! On nám popřává vítězství skrze našeho Pána Ježíše Krista.

ZPĚV PO KRÁTKÉM ČTENÍ

K tobě se utíkám, Hospodine, * ať nejsem zahanben navěky. K tobě.

Budu jásat nad tvým slitováním, * ať nejsem zahanben navěky. Sláva Otci. K tobě.

Nebo:

Pane, smiluj se nad zemřelými, * Dej jim odpočinutí věčné. Pane.

Ty přijdeš soudit živé i mrtvé. * Dej jim odpočinutí věčné. Sláva Otci. Pane.

KANTIKUM PANNY MARIE

Antifona ke kantiku Panny Marie: Každý, koho mi Otec dává, přijde ke mně, a kdo ke mně přijde, toho jistě neodmítnu.

PROSBY

S touhou očekáváme, že Kristus dá našemu smrtelnému tělu podobu svého těla oslaveného. A proto s důvěrou voláme:

Pane, ty jsi náš život a naše vzkříšení.

Kriste, Synu Boží, ty jsi vzkřísil svého přítele Lazara,

ukaž svou lásku také našim zemřelým a probuď je k věčnému životu.

Těšiteli zarmoucených,

potěš všechny, kdo oplakávají své zemřelé.

Spasiteli světa, ty jsi vstal z mrtvých a smrt už nad tebou nemá vládu,

vysvoboď nás z područí hříchu, abychom měli s tebou účast na věčném životě.

Náš Vykupiteli, tys prolil svou krev i za ty, kdo nemají naději, protože tě neznají,

přiveď je k víře ve vzkříšení a v život budoucího věku.

Ty jsi světlo světa, tys otevřel oči slepého, aby tě mohl vidět,

uveď do světla věčné slávy také ty zemřelé, kteří dosud nemohou hledět na tvou tvář.

V tobě nám zazářila naděje, že vstaneme z mrtvých,

až se rozpadne naše pozemské obydlí, dej, ať u tebe najdeme domov věčný.

Otče náš.

MODLITBA

Všemohoucí Bože, vyslyš naše prosby za naše zemřelé bratry a sestry a posilni naši naději, že jako tvůj Syn vstal z mrtvých, vstaneme k novému životu i my a že se u tebe znovu shledáme. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky