## 19. říjen 2024

## Sobota, mezidobí, 28. týden
4. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Pán učí: Blahoslavení

chudí duchem, v kterých není

pýcha ni žádost bohatství,

těch je nebeské království.

Blahoslavení lkající,

rozličný kříž snášející,

nechají světa marností,

budou potěšeni dosti.

Blahoslavení jsou tiší,

kteří slyšíce neslyší,

v křivdách o pomstu nestojí,

na zemi nejspíš obstojí.

Blahoslavení jsou věčně,

kdo spravedlnost srdečně

milují a lační po ní,

jistě budou nasyceni.

Jsou také blahoslavení

všichni lidé milosrdní,

neb milosrdenství dojdou,

bědám časným, věčným ujdou.

Blahoslavenství mnohého

jsou všichni srdce čistého,

neboť každý má věděti,

že budou Boha viděti.

Blahoslavení také jsou

ti, kdo sváry těžce nesou,

bližní smiřují, rovnají,

synů Božích jméno mají.

Také jsou blahoslavení,

kdo jsou pro pravdu věznění,

vyhnanství neb smrt snášejí,

ti do nebe náležejí.

Vpravdě jste blahoslavení,

jestliže by vám lidé zlí

zlořečili, trápíce vás,

a mluvili vše zlé o vás.

Radujte se z té milosti,

že je v nebeské radosti

složena hojná odplata,

která vám nebude vzata.

ŽALMY

1. ant. Hospodin přichází soudit svůj lid; nebe i země zvěstují jeho spravedlnost.

Žalm 50 (49)
Pravá bohoslužba
Nepřišel jsem Zákon zrušit, ale naplnit. (Srov. Mt 5,17)
I (1-6)

Svrchovaný Bůh, Hospodin, promluvil a volal zem *

od východu slunce až na západ.

Bůh zazářil ze Siónu plného nádhery: *

přichází náš Bůh a nemlčí.

Před ním sžírající oheň *

kolem něho zuří bouře.

Shůry volá k nebesům i k zemi, *

hodlá soudit svůj lid:

„Shromážděte mi mé svaté, *

kteří obětí sjednali mou smlouvu!“

A nebesa zvěstují jeho spravedlnost, *

že sám Bůh je soudcem.

Ant. Hospodin přichází soudit svůj lid; nebe i země zvěstují jeho spravedlnost.

2. ant. Vzývej mě v soužení, a vysvobodím tě.

II (7-15)

„Slyš, můj lide, budu mluvit, †

Izraeli, proti tobě budu svědčit, *

já jsem Bůh, tvůj Bůh!

Nekárám tě pro tvé oběti, *

vždyť tvé žertvy jsou stále přede mnou.

Nemusím brát býka z tvého chléva *

ani kozly z tvých ohrad.

Neboť mně patří veškerá zvěř lesní *

a na svých horách mám zvířat na tisíce.

Znám všechny ptáky na nebi, *

mé je vše, co se hemží na poli.

Kdybych měl hlad, nebudu ti o tom říkat, *

vždyť můj je svět se vším, co ho plní!

Copak požívám maso z býků *

či piji kozlí krev?

Přinášej Bohu oběť chvály *

a plň Nejvyššímu své sliby!

Pak mě vzývej ve dni soužení, *

vysvobodím tě, a budeš mě chválit.“

Ant. Vzývej mě v soužení, a vysvobodím tě.

3. ant. Kdo přináší oběti chvály, ten mě ctí.

III (16-23)

Ale hříšníkovi Bůh praví: †

„Proč odříkáváš má přikázání *

a bereš do úst mou smlouvu

ty, který nenávidíš kázeň *

a má slova házíš za sebe?

Když jsi viděl zloděje, běžel jsi s ním *

a s cizoložníky jsi míval účast.

Zlo jsi vypouštěl ze svých úst *

a tvůj jazyk osnoval úskok.

Bavil ses pomlouváním svého bratra, *

tupil jsi syna své matky.

Takto jsi jednal, a já mám mlčet? †

Myslil jsi, že jsem jako ty? *

Usvědčím tě a řeknu ti to do očí!

Uvažte to, kdo zapomínáte na Boha! *

Jinak vás zahubím a nikdo vám nepomůže!

Kdo přináší oběť chvály, ten mě ctí, *

kdo žije správně, tomu ukážu Boží spásu.“

Ant. Kdo přináší oběti chvály, ten mě ctí.

Nepřestáváme se za vás modlit,

abyste dobře poznali Boží vůli.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Malachiáše

3,1-24

Hospodinův den

Hle, pošlu svého anděla, aby mi připravil cestu. Hned potom přijde do svého chrámu Panovník, jehož hledáte, a anděl smlouvy, po němž toužíte. Hle, přichází – praví Hospodin zástupů. Kdo však snese den jeho příchodu, kdo obstojí, až se objeví?

Vždyť je jako oheň, kterým se taví, jako rostlina valchářů! Usadí se, aby tavil a tříbil stříbro, očistí syny Leviho a vytříbí je jako zlato a stříbro a potom zase budou obětovat Hospodinu ve spravedlnosti. Zase bude Hospodinu příjemná oběť Judy a Jeruzaléma jako za dávných dnů, jako za minulých let. Přijdu k vám, abych (vykonal) spravedlnost; budu pohotovým svědkem proti kouzelníkům, cizoložníkům, křivopřísežníkům, proti těm, kdo utlačují nádeníka, vdovu a sirotka, porušují právo přistěhovalce a mě se nebojí – praví Hospodin zástupů.

Neboť já jsem Hospodin a nezměnil jsem se,

ale vy, Jakubovi synové, ještě jste neskončili (s hříchy).

Od dob svých otců

jste se vzdálili od mých platných přikázání

a nezachovávali jste je.

Obraťte se ke mně,

a já se obrátím k vám

– praví Hospodin zástupů.

Vy se však ptáte: „V čem se máme obrátit?“

Smí člověk Boha šidit?

Ale vy mě šidíte!

Řekli jste: „V čem jsme tě ošidili?“

V desátcích a prvotinách.

Kletbou jste prokleti,

protože mě šidíte – celý národ!

Přineste všechny desátky do skladiště,

aby byl pokrm v mém domě,

a pak mě zkoušejte v tom

– praví Hospodin zástupů –

zda vám neotevřu průduchy nebes

a nevyleji na vás plnost požehnání.

Kvůli vám pohrozím škůdcům,

aby vám nekazili plody země,

aby vaše réva nebyla na poli neplodná

– praví Hospodin zástupů.

Všichni pohané vás budou velebit,

neboť budete vytouženou zemí

– praví Hospodin zástupů.

Drze proti mně mluvíte – praví Hospodin. Ptáte se: „Copak jsme mezi sebou mluvili proti tobě?“ Říkáte: „Zbytečné je sloužit Bohu! Jaký užitek máme z toho, že vůči němu zachováváme závazky, že kráčíme před Hospodinem zástupů v kajícím šatě? Nyní musíme za šťastné prohlásit lidi zpupné, vždyť mají úspěch ti, kdo se dopouštějí bezbožnosti, pokoušejí Boha, ale zůstávají bez pohromy!“

Tak mezi sebou rozmlouvali bohabojní, jeden s druhým. Hospodin to pozoroval a slyšel – před ním byla psána pamětní kniha pro ty, kdo se bojí Hospodina a ctí jeho jméno. Stanou se mým majetkem – praví Hospodin zástupů – v den, kdy budu jednat. Smiluji se nad nimi, jako se otec smilovává nad synem, který mu slouží. Opět uzříte rozdíl mezi spravedlivým a bezbožným, mezi tím, kdo Bohu slouží, a kdo mu neslouží.

Neboť hle, přijde den, který plane jako pec, slámou se stanou všichni zpupní, všichni, kdo se dopouštějí bezbožnosti! Den, který přijde, je spálí – praví Hospodin zástupů – že po nich nezůstane kořen ani větev!

Vám, kdo ctíte mé jméno, vzejde slunce spravedlnosti, které má na svých křídlech uzdravení; vyjdete a budete poskakovat jako vykrmená telátka. Rozšlapete bezbožníky, budou jako popel pod chodidly vašich nohou v den, kdy budu jednat – praví Hospodin zástupů.

Pamatujte na zákon mého služebníka Mojžíše,

kterému jsem na Chorebu

přikázal pro celého Izraele

příkazy a ustanovení.

Hle, pošlu vám

proroka Eliáše,

dříve než přijde

veliký a strašný Hospodinův den.

Obrátí srdce otců k synům,

a srdce synů k otcům,

abych nemusel přijít

a stihnout zemi kletbou!

ZPĚV PO PRVNÍM ČTENÍ

Mal 3,1; Lk 1,15.17

Hle, pošlu svého anděla, aby mi připravil cestu. * Bude plný Ducha Svatého.

Půjde v duchu a moci Eliášově, aby obrátil srdce otců k dětem, neposlušné k smýšlení spravedlivých a připravil Pánu ochotný lid. * Bude.

DRUHÉ ČTENÍ

Z pastorální konstituce 2. vatikánského sněmu o církvi v dnešním světě

(Gaudium et spes, nn. 40.45)

Já jsem alfa i omega, začátek i konec

Prolínání pozemské a nebeské obce lze postihnout jen vírou, zůstává přímo tajemstvím lidských dějin, neboť ty budou až do plného zjevení slávy Božích synů narušovány hříchem. Když ovšem církev sleduje svůj cíl, to jest spásu, nejenže zprostředkovává člověku Boží život, nýbrž jistým způsobem také vrhá jeho odlesk na celý svět, hlavně tím, že osobnosti člověka vrací důstojnost a umocňuje ji, že upevňuje soudržnost lidské společnosti a dodává každodennímu lidskému usilování hlubší smysl a význam. Takže církev je přesvědčena, že prostřednictvím svých jednotlivých členů i v celé své pospolitosti může přispět k humanizaci lidské rodiny a jejích dějin.

Ať už církev sama světu pomáhá, nebo se jí od světa mnohého dostává, vždycky jí přitom jde o jedinou věc: aby přišlo Boží království a uskutečnila se spása celého lidstva. Všechno dobro, které může Boží lid poskytnout během svého pozemského putování lidské rodině, plyne zajisté z toho, že církev je „všeobecnou svátostí spásy“, která zjevuje tajemství Boží lásky vůči lidem a zároveň je uskutečňuje.

Boží Slovo, skrze něž bylo všechno stvořeno, se samo skutečně stalo tělem, aby tak ve svém plném lidství všechny spasilo a celé veškerenstvo znovu přivedlo k jednotě pod jednou hlavou. Pán je cílem lidských dějin, bodem, do něhož se sbíhají tužby dějin a civilizace, středem lidského pokolení, radostí všech srdcí a naplněním všech jejich tužeb. To jeho vzkřísil Otec z mrtvých, vyvýšil a usadil po své pravici, a jeho ustanovil soudcem živých i mrtvých. Jeho Duchem oživeni a sjednoceni putujeme vstříc dovršení lidských dějin, které je v plné shodě s jeho láskyplným záměrem: Sjednotit v Kristu vše, co je na nebi i na zemi.

Sám Pán praví: Hle, přijdu brzy a moje odplata se mnou, abych odměnil každého podle jeho činů. Já jsem alfa i omega, první i poslední, začátek i konec.

ZPĚV PO DRUHÉM ČTENÍ

Sk 10,36; 4,12; 10,42

Bůh poslal své slovo, když dal hlásat radostnou zvěst, že nastává pokoj skrze Ježíše Krista. * On je Pánem nade všemi a v nikom jiném není spásy.

To je Bohem ustanovený soudce nad živými i mrtvými. * On je.

MODLITBA

Modleme se.

Prosíme tě, Bože, dej nám svou milost, aby nás vždycky předcházela a provázela a stále nás vedla ke konání dobra. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky