## 1. leden 2024

## MATKY BOŽÍ, PANNY MARIE
slavnost
(konec Oktávu Narození Páně)

Modlitba se čtením

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Vizmež tu pacholíčka,

jak v jesličkách leží,

jeho milost tak veliká,

kdo chce, ten z ní těží.

Blaze, že jsme se dočkali

té milosti nové,

kteroužto dávno žádali

staří prorokové.

Přišlo věčné spasení

v jeho narození

a všech hříchů odpuštění

těm, kdo se proviní.

Veselme se, křesťané,

Bůh se nám narodil,

hříchem co bylo spoutané,

Ježíš vysvobodil.

Nuž s anděly se radujme,

plesejme radostí.

Zazpívejme: Budiž sláva

Bohu na výsosti.

A všem lidem mír na zemi,

kdo jsou dobré vůle;

připomínejme s veselím,

co pěli andělé.

Maria, Boží Matko,

ty panno přečistá,

nakloniž nám své děťátko,

Pána Jezu Krista.

Modleme se, hříšníci,

prosme smilování,

Pane náš, milý Ježíši,

ukaž slitování.

Odstraň v církvi rozdělení,

více nás netrestej,

veď křesťany k usmíření,

jednoty milost dej.

Rač, Ježíši, odvrátit

všecky bouře škodné,

všeho zlého nás zde zbavit,

dát časy pokojné.

Abychom se vzdálili

od hněvu a zlosti,

Boha navěky chválili

pro jeho milosti.

Všichni Boží vyvolení,

proste Hospodina,

ať po našem dokonání

hříchů nevzpomíná.

Zastaň se nás, ó Ježíši,

až před soudem stanem,

záštito naše nejvyšší,

staniž se to, amen.

ŽALMY

1. ant. Zvyšte se, prastaré vchody, ať vejde král slávy.

Žalm 24 (23)
Pán vstupuje do své svatyně
Kristu se při jeho nanebevstoupení otevřely brány nebe. (Sv. Irenej)

Hospodinu náleží země i to, co je na ní, *

svět i ti, kdo jej obývají.

Neboť on jej založil nad moři, *

upevnil ho nad proudy vod.

Kdo smí vystoupit na Hospodinovu horu, *

kdo smí stát na jeho svatém místě?

Ten, kdo má nevinné ruce a čisté srdce, †

jehož duše nebaží po marnosti, *

kdo svému bližnímu křivě nepřísahá.

Ten přijme požehnání od Hospodina, *

odměnu od Boha, svého spasitele.

To je pokolení těch, kdo po něm touží, *

kdo hledají tvář Jakubova Boha.

Zdvihněte, brány, své klenby, †

zvyšte se, prastaré vchody, *

ať vejde král slávy!

Kdo je ten král slávy? †

Silný a mocný Hospodin, *

Hospodin udatný v boji.

Zdvihněte, brány, své klenby, †

zvyšte se, prastaré vchody, *

ať vejde král slávy!

Kdo je ten král slávy? †

Hospodin zástupů, *

on je král slávy!

Ant. Zvyšte se, prastaré vchody, ať vejde král slávy.

2. ant. Boží Moudrost si zbudovala příbytek mezi lidmi.

Žalm 87 (86)
Boží město, matka všech národů
Jeruzalém, pocházející shora, je svobodný – a to je naše matka. (Gal 4,26)

Hospodin miluje, co založil na svatých horách, *

miluje brány Siónu nad všechna Jakubova sídla.

Slavné věci se o tobě vypravují, *

město Boží!

Připočtu Rahab i Bábel mezi své ctitele, †

ba i Filištínsko, Tyrus s Etiopií; *

i ti se tam narodili.

O Siónu se řekne: „Jeden jako druhý se v něm narodil, *

sám Svrchovaný mu dal pevný základ.“

Hospodin zapíše do knihy národů: *

„Tito se tam narodili.“

Při tanci budou zpívat: *

„Všechna zřídla mé spásy jsou v tobě.“

Ant. Boží Moudrost si zbudovala příbytek mezi lidmi.

3. ant. Náš Pán a Spasitel, před jitřenkou a před věky zplozený, se dnes zjevil světu.

Žalm 99 (98)
Svatý je Pán, náš Bůh
Ty jsi nad cheruby, tys změnil náš zlý úděl, když ses stal jedním z nás. (Sv. Atanáš)

Hospodin kraluje: třesou se národy; *

trůní nad cheruby: chvěje se země.

Hospodin na Siónu je veliký *

a nade všemi národy vyvýšený.

Ať chválí tvé veliké a hrozné jméno, *

neboť je svaté.

Pevně vládne ten, kdo miluje právo: †

tys určil, co je správné, *

právo a spravedlnost vykonáváš v Jakubovi.

Oslavujte Hospodina, našeho Boha, †

klaňte se u podnože jeho nohou, *

neboť je svatá.

Mojžíš a Árón jsou mezi jeho kněžími †

a Samuel mezi těmi, kdo vzývali jeho jméno: *

vzývali Hospodina, a on je vyslýchal.

Mluvíval k nim v oblačném sloupu, †

slýchali jeho příkazy, *

zákon, který jim dal.

Hospodine, náš Bože, tys je vyslyšel, †

Bože, byls k nim milostivý, *

ale také jsi trestal jejich přestupky.

Oslavujte Hospodina, našeho Boha, †

klaňte se na jeho svaté hoře, *

neboť svatý je Hospodin, náš Bůh!

Ant. Náš Pán a Spasitel, před jitřenkou a před věky zplozený, se dnes zjevil světu.

Slovo se stalo tělem, aleluja.

a přebývalo mezi námi, aleluja.

PRVNÍ ČTENÍ

Z listu Židům

2,9-17

Kristus se ve všem připodobnil bratřím

Vidíme, že Ježíš, který byl trochu ponížen pod anděly, protože vytrpěl smrt, je korunován slávou a ctí, aby z milosti Boží za všechny (lidi) podstoupil smrt.

Bylo jistě vhodné, aby ten, pro něhož a skrze něhož je všechno, přivedl do slávy mnoho synů tím, že utrpením zdokonalí původce jejich spásy. Vždyť ten, kdo posvěcuje, i ti, kteří jsou posvěcováni, mají stejný původ. Proto se neostýchá nazývat je svými bratry, když říká:

„Budu hlásat tvoje jméno svým bratřím,

uprostřed shromáždění budu tě chválit.“

A opět:

„Já svou důvěru vložím v něho“.

A ještě zase:

„Hle, tady jsem já i moje děti, které mi dal Bůh“.

Protože sourozenci mají krev a tělo společné, i (Ježíš) přijal krev a tělo, aby svou smrtí zbavil moci toho, který má vládu nad smrtí, totiž ďábla, a vysvobodil všechny ty, kteří byli po celý život drženi v otroctví strachem před smrtí. Je přece jasné, že se neujal andělů, ale Abrahámových potomků. Proto se ve všem musel připodobnit (svým) bratřím, aby se stal v jejich záležitostech u Boha veleknězem milosrdným a věrným, a tak usmiřoval hříchy lidu.

ZPĚV PO PRVNÍM ČTENÍ

Lk 1,28

Blahoslavená jsi, Panno Maria, neboť jsi nosila stvořitele světa: * Porodila jsi svého tvůrce a navěky zůstáváš pannou.

Buď zdráva, milosti plná! Pán s tebou! * Porodila.

DRUHÉ ČTENÍ

Z listu svatého Atanáše, biskupa

(Epist. ad Epictetum, 5-9: PG 26,1058.1062-1066)

Slovo přijalo naše lidství z Marie

Slovo se ujalo Abrahámových potomků, proto se ve všem muselo připodobnit bratřím, říká apoštol, a vzít na sebe tělo podobné našemu. Právě proto je tu Maria, aby z ní toto tělo přijalo a jako vlastní je za nás obětovalo. Písmo připomíná narození a říká, zavinula ho do plének. Byly blahoslaveny prsy, které ho živily. Byla také přinesena oběť, protože lůno otevřel prvorozenec. Gabriel jí to zvěstoval jednoznačně, když neřekl prostě, co se narodí v tobě, aby to nebudilo dojem, že bylo tělo do ní vloženo zvenku, ale řekl z tebe, aby dal podnět k víře, že ten, který se narodí, narodí se z ní.

Stalo se to tak proto, aby Slovo přijalo naše lidství, přineslo je v oběť a zcela strávilo, a potom nám dalo účast na svém božství; takže apoštol mohl napsat tato slova: Toto tělo porušitelné musí na sebe vzít neporušitelnost, a toto tělo smrtelné musí na sebe vzít nesmrtelnost.

To není žádný výmysl, jak se někteří domnívají, naprosto ne! Spasitel se přece opravdu stal skutečným člověkem, a v tom je pramen spásy celé lidské přirozenosti. Naše spása není žádným vysněným přeludem a neznamená jen spásu těla, v Slově vzešla skutečně spása celého člověka, duše i těla.

Tělo Páně, jak se zrodilo z Marie podle Božích Písem, mělo tedy lidskou přirozenost, bylo skutečným tělem. Zajisté skutečným, poněvadž bylo totéž jako naše. Vždyť přece Maria je naší sestrou, protože všichni pocházíme z Adama.

Říká-li Jan: Slovo se stalo tělem, znamená to totéž, jako podobné výrazy na jiných místech; například u Pavla je napsáno: Kristus vzal na sebe prokletí za nás. Lidské tělo se nesmírně obohatilo spojením a sjednocením se Slovem: ze smrtelného se stalo nesmrtelným, bylo živočišné a stalo se zduchovnělým; ač povstalo ze země, prošlo nebeskými branami.

I když Slovo přijalo z Marie tělo, Trojice zůstane samozřejmě Trojicí a nedochází u ní k přírůstku ani k úbytku; je přece stále dokonalá. V Trojici poznáváme jediné božství, a tak církev hlásá jediného Boha, Otce Slova.

ZPĚV PO DRUHÉM ČTENÍ

Srov. Lk 1,42

Svatá a neposkvrněná Matko Boží, nedovedu dost velebit tvé panenství, * neboť tys ve svém lůně nosila toho, kterého nebe nemohlo obsáhnout.

Požehnaná jsi mezi ženami a požehnaný plod života tvého, * neboť.

CHVALOZPĚV Bože, tebe chválíme

Bože, tebe chválíme.

MODLITBA

Modleme se.

Bože, tys vyvolil blahoslavenou Pannu Marii za Matku Spasitele lidského pokolení; dej, ať poznáváme, že ta, která nám zrodila původce života, stále se za nás u něho přimlouvá. Neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2023 J. Vidéky