## 25. červenec 2024

## Sv. Jakuba, apoštola
Svátek

Je často uváděn spolu se svým bratrem, apoštolem Janem. Oba byli rybáři a jejich otec se jmenoval Zebedeus (Mt 4, 21; Mk 1, 18-20; Lk 5, 10); jejich matka Salome (srov. Mt 27, 56 a Mk 15, 40) patřila do skupiny žen, které doprovázely Ježíše a jeho učedníky. Měli zřejmě prudkou povahu (srov. Mk 3, 17 a Lk 9, 54). Spolu s Petrem byli svědky vzkříšení dcery Jairovy, Ježíšova proměnění a úzkosti v Getsemanské zahradě (Mk 5, 37; 9, 2; 14, 33). Kromě seznamů apoštolů zmiňují se o něm evangelia ještě při dalších příležitostech (Mt 20, 20-28; Mk 1, 29; 10, 35-45; 13, 3; Jan 21, 2). Zemřel jako první z apoštolů; Herodes Agrippa I. ho dal v Jeruzalémě o Velikonocích kolem roku 44 popravit mečem (Sk 12, 2). V 9. století byl v dnešním Santiagu de Compostella ve Španělsku objeven hrob sv. Jakuba. Kostel postavený na tom místě se stal jedním z největších světových poutních míst.

Nona

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

HYMNUS

Svět celý v pohyb uvádíš,

ač v sobě trváš beze změn,

sám vodíš slunce oblohou

a v různé doby dělíš den.

Ach, rozsviť jasný večer nám,

až nakloní se žití běh,

a svatou smrtí ke slávě

nás do věčnosti vkročit nech.

To splň nám, dobrý Otče náš,

i ty, jenž rovné božství máš,

i Duchu, který těšíš nás

a vládneš, Bože, v každý čas. Amen.

Nebo:

Hodina třetí z poledne,

jak dá Pán, v mžiku uběhne,

teď z hloubi srdce zbožného

velebme Trojjediného.

Ať nám vždy v srdci čistém tkví

přesvatá Boží tajemství.

Řiďme se vzorem Petrovým,

jenž křížem žehnal nemocným.

Ať zpěv nám tryská ze srdcí,

kéž apoštolé ochránci

nám slabé kroky pomohou

podpírat mocí Kristovou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant. 1 Jestliže mě milujete, budete zachovávat má přikázání, praví Pán.

Žalm 118 (119), 153-160
XX – ר (Réš)

Hleď na mou tíseň a vysvoboď mě, *

že na tvůj zákon jsem nezapomněl.

Mé pře se ujmi a z bídy mě vykup, *

dle svého výroku život mi uděl.

Daleko k záchraně mívají hříšní, *

neboť k tvým příkazům neberou ohled.

Hojné je, Pane, tvé slitování, *

podle svých úradků daruj mi život.

Pronásledují a souží mě mnozí, *

já od tvých předpisů neupouštím.

S odporem pohlížím na věrolomné, *

protože nedbají na tvoje slova.

Hle, jak mám v lásce tvá přikázání, *

Pane, v své milosti daruj mi život!

Podstatou tvého slova je stálost, *

každý tvůj pravdivý soud je věčný.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Jestliže mě milujete, budete zachovávat má přikázání, praví Pán.

Ant. 2 Pán ať požehná ti ze Siónu, abys viděl vzkvétat Jeruzalém po všechny dny svého života.

Žalm 127 (128)
Boží požehnání v domě bohabojného
„Pán ať požehná ti ze Siónu“, to jest ze své církve. (Arnobius)

Blažený jsi, kdo máš Pána v úctě *

a kdo kráčíš jeho cestami!

Co dobudeš prací, v klidu strávíš, *

blažen budeš, půjde s tebou zdar.

Manželka tvá jako vinná réva *

ponese v tvém domě ovoce,

děti tvé jak letorosty oliv *

stůl ti budou kruhem ovíjet.

Takto bude požehnáno muži, *

který Pána v pravé bázni ctí.

Pán ať požehná ti ze Siónu, †

abys viděl vzkvétat Jeruzalém *

po všechny dny svého života.

Abys viděl i svých synů syny. *

Pokoj budiž nad Izraelem!

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Pán ať požehná ti ze Siónu, abys viděl vzkvétat Jeruzalém po všechny dny svého života.

Ant. 3 Pro tebe pokořil Bůh tvé nepřátele.

Žalm 128 (129)
Obnovená důvěra souženého lidu
Církev mluví o tom, co trpělivě snáší. (Sv. Augustin)

Zle mě sužovali od mládí *

– tak ať řekne Izrael –

zle mě sužovali od mládí, *

ale nezdolali mě!

Oráči má záda orali, *

táhli brázdy předlouhé.

Avšak spravedlivý Pán, můj Bůh, *

lana hříšných zpřetínal.

Ať se zahanbí a ustoupí *

všichni, kteří nenávidí Sión!

Ať jsou jako tráva na střechách, *

uschlá, ještě než ji vytrhají!

Nenaplní ani žencům hrst, *

ani náruč těm, kdo vážou snopy.

Neřeknou jim ti, co kolem jdou: †

„Požehnání Páně budiž s vámi!“ *

„Jménem Páně žehnáme vám v práci!“

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Pro tebe pokořil Bůh tvé nepřátele.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Sk 5, 41-42

Apoštolové odcházeli z velerady s radostí, že směli pro to jméno trpět příkoří. Každý den učili dále v chrámě i po domech a hlásali radostnou zvěst, že Ježíš je Mesiáš.

Radujte se a jásejte, praví Pán.

Že vaše jména jsou zapsána v nebi.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Všemohoucí, věčný Bože, tys povolal svatého Jakuba, aby jako první z apoštolů potvrdil věrnost tvému evangeliu prolitím své krve; dej, ať toto jeho svědectví posiluje tvou církev a jeho přímluva u tebe ať ji stále chrání. Prosíme o to skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Při společném slavení liturgie hodin se dodá:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky