## 7. říjen 2024

## Panny Marie Růžencové
Svátek
pro dominikány (OP)

Počátky modlitby růžence můžeme najít již ve středověku v mnišském prostředí. Po vzoru mnišských modliteb sestávajících ze sto padesáti žalmů se laici začali modlit sto padesát otčenášů, později zdrávasů. Dnešní formu dal růženci v 15. století lidový misionář dominikán Alan de La Roche [Roš], který mu vtiskl výrazně mariánský charakter. Růženec si tehdy získal ohromnou popularitu. Podporu našel také u mnoha papežů. Růžencovým papežem byl svatý Pius V. V roce 1569 doporučil růženec všem věřícím bullou Inter desiderabilia. Magistra dominikánského řádu pověřil zakládáním a vedením růžencových bratrstev. V druhé bulle Consueverunt Romani Pontifices téhož roku stručně popsal původ růžence, jeho prvky, účinky i způsob šíření růžencové zbožnosti. Sv. Pius V. se velmi zasloužil o obranu Evropy proti Turkům. Turci v roce 1571 dobyli Kypr, ale 7. října 1571 v Korintské zátoce u Lepanta prohráli v námořní bitvě. Jako projev vděčnosti za vítězství vyhlásil papež na tento den svátek Panny Marie Růžencové. V bulle Salvatoris Domini ze dne 5. března 1572 vyjádřil přesvědčení, že vítězství v bitvě bylo dosaženo na přímluvu Panny Marie. Kromě toho vložil do Loretánských litanií invokaci „Pomocnice křesťanů“.

Nona

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

HYMNUS

Svět celý v pohyb uvádíš,

ač v sobě trváš beze změn,

sám vodíš slunce oblohou

a v různé doby dělíš den.

Ach, rozsviť jasný večer nám,

až nakloní se žití běh,

a svatou smrtí ke slávě

nás do věčnosti vkročit nech.

To splň nám, dobrý Otče náš,

i ty, jenž rovné božství máš,

i Duchu, který těšíš nás

a vládneš, Bože, v každý čas. Amen.

Nebo:

Hodina třetí z poledne,

jak dá Pán, v mžiku uběhne,

teď z hloubi srdce zbožného

velebme Trojjediného.

Ať nám vždy v srdci čistém tkví

přesvatá Boží tajemství.

Řiďme se vzorem Petrovým,

jenž křížem žehnal nemocným.

Ať zpěv nám tryská ze srdcí,

kéž apoštolé ochránci

nám slabé kroky pomohou

podpírat mocí Kristovou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant.

Žalm 118 (119), 89-96
XII – ל (Lámed)
Rozjímání o Božím zákoně
Nové přikázání vám dávám: Milujte se navzájem, jak jsem já miloval vás, tak se navzájem milujte vy. (Jan 13, 34)

Na věky stálé je, Pane, tvé slovo, *

na nebi zůstává, nezměnitelné.

Od rodu k rodu tvoje věrnost, *

zemi jsi založil, a ona trvá.

Podle tvé vůle ještě dnes trvá: *

neboť vše stvořené tobě slouží.

Kdyby mi radostí nebyl tvůj zákon, *

ve své bídě bych dávno byl zašel.

Nikdy tvých příkazů nezapomenu, *

neboť v nich jsi mi daroval život.

Já jsem tvůj a proto mě zachraň, *

neboť mám v mysli tvá ustanovení.

Číhají bezbožní, zhubit mě chtějí, *

já však jsem dbalý tvých přikázání.

Poznal jsem meze všech dokonalostí, *

pouze tvé soudy jsou neomezené.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Žalm 70 (71)
Bože, tys má naděje od mého mládí
V naději se radujte, v soužení buďte trpěliví. (Řím 12, 12)
I

K tobě se, Pane, utíkám, *

nenech mě navždy v zahanbení!

Podle své spravedlnosti †

vyprosť mě z bídy, vysvoboď mě, *

popřej mi sluch a zachraň mě!

Buď mojí skálou ochrannou, †

mně na pomoc buď pevným hradem, *

vždyť jsi má skála, jsi můj hrad!

Zachraň mě, Pane, z ruky zlých, *

ze spárů bezbožného lotra!

Ty, Pane, jsi má naděje, *

od mládí doufám v tebe, Pane.

Byls při mně v lůně mateřském, †

chráníš mě od matčina klína, *

tebe jsem vzýval v každý čas!

Mnohým jsem učiněný div: *

ty jsi mi mocným pomocníkem.

Ústa mám stále plná chval, *

po celý den k tvé slávě zpívám.

Nezavrhuj mě ve stáří, *

až ztratím síly, neopusť mě!

Odpůrci o mně klevetí, *

číhají, říkají si svorně:

„Na něj, když Bůh jej opustil! *

Ochránce nemá, chopte se ho!“

Jen, Bože, nestůj daleko, *

můj Bože, na pomoc mi pospěš!

Potup ty, kdo mě skličují, *

zahanbi, kdo mou zkázu chtějí!

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

II

Já však chci doufat v každý čas *

a rozhlašovat tvoji chválu.

Má ústa denně hlásají †

tvou spravedlnost a tvou pomoc, *

nelze ji ani dohlédnout.

Opěvat budu Boží moc, *

velebit tvoji dobrotu.

Učils mě, Bože, od mládí, *

dodnes tvé mocné divy hlásám.

Neopouštěj mě ve stáří, †

ať, Pane, příštím pokolením *

vyprávím o tvém rameni,

o divech spravedlnosti, *

jež, Bože, všechno převyšuje!

Vykonals věci nesmírné, *

kdo by se tobě, Bože, rovnal?

Dal jsi mi prožít zlého dost, †

a zase k životu mě křísíš, *

až z hlubin země pozvedáš.

Rozhojni moji důstojnost *

a zase s útěchou stůj při mně!

S harfou tě budu velebit *

tvou věrnost opěvat, můj Bože,

a hráti na své citeře *

k tvé chvále, Svatý Izraele!

Ať zajásají moje rty †

až tobě budu hrát a zpívat! *

Ať zachráněná duše jásá!

Ať i můj jazyk celý den *

velebí tvoji spravedlnost,

žes potupil a zahanbil *

ty, kteří hledají mou zkázu.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Žid 4, 14-16

Máme vynikajícího velekněze, který prošel až do nejvyššího nebe: je to Ježíš, Boží Syn. Proto se pevně držme svého vyznání. Náš velekněz není takový, že by nebyl schopen mít soucit s námi, slabými. Naopak! Vždyť on sám byl vyzkoušen ve všem možném jako my, kromě hříchu. Přistupujme proto s důvěrou k trůnu milosti, abychom dosáhli milosrdenství a nalezli milost, kdykoli potřebujeme pomoci.

Panno Maria, kéž skrze tebe najdeme uzdravení.

V Kristových ranách!

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Pane, z andělova zvěstování jsme poznali, že tvůj Syn se stal člověkem. Prosíme tě, vlej nám do duše svou milost, ať nás na přímluvu blahoslavené Panny Marie přivede jeho umučení a kříž ke slávě vzkříšení. Neboť on s tebou žije a kraluje na věky věků.

Amen.

Při společném slavení liturgie hodin se dodá:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky