## 21. červen 2024

## Sv. Aloise Gonzagy, řeholníka
Památka

Nona

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Svět celý v pohyb uvádíš,

ač v sobě trváš beze změn,

sám vodíš slunce oblohou

a v různé doby dělíš den.

Ach, rozsviť jasný večer nám,

až nakloní se žití běh,

a svatou smrtí ke slávě

nás do věčnosti vkročit nech.

To splň nám, dobrý Otče náš,

i ty, jenž rovné božství máš,

i Duchu, který těšíš nás

a vládneš, Bože, v každý čas. Amen.

Nebo:

Hodina třetí z poledne,

jak dá Pán, v mžiku uběhne,

teď z hloubi srdce zbožného

velebme Trojjediného.

Ať nám vždy v srdci čistém tkví

přesvatá Boží tajemství.

Řiďme se vzorem Petrovým,

jenž křížem žehnal nemocným.

Ať zpěv nám tryská ze srdcí,

kéž apoštolé ochránci

nám slabé kroky pomohou

podpírat mocí Kristovou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant. 1 Viděli jsme ho opovrženého, muže bolesti, znalého utrpení.

Žalm 21 (22)
Spravedlivý volá ve svém soužení a je vyslyšen
Ježíš zvolal mocným hlasem: „Eli, Eli, lema sabachthani?“ (Mt 27, 46)
I

Bože, můj Bože, pročs mě opustil? *

Tak vzdálen jsi mým nářkům a mým prosbám!

Můj Bože, volám za dne – neodpovíš, *

za noci – nedocházím utišení.

Ty však jsi svatý, ve svatyni sídlíš, *

ve chvalozpěvech Izraele trváš.

Otcové naši doufali jen v tebe, *

doufali v tebe, tys je vysvobodil;

volali k tobě, byli zachráněni, *

doufali v tebe, neupadli v hanbu.

Já však už jsem jen červ, ne ani člověk, *

pro posměch lidem, davu k pohrdání.

Všichni, kdo na mě hledí, se mi smějí, *

rty sešklebují, potřásají hlavou:

„Svěřil se Pánu, ať ho vysvobodí, *

ať ho teď zachrání, když ho má v lásce.“

Vždyť jenom tys mě vyvedl už z lůna, *

tys mi dal úkryt na matčiných prsou,

na tebe odkázán jsem od zrození, *

jen tys můj Bůh už od matčina klína.

Nevzdaluj se mi, když se blíží muka, *

a nikde nikdo, aby pomohl! △

Ant. Viděli jsme ho opovrženého, muže bolesti, znalého utrpení.

Ant. 2 Losováním si rozdělili Ježíšovo roucho.

II

Obklopuje mě množství býků, *

bašanští tuři sevřeli mě,

své chřtány na mě otvírají *

jako lvi krvelačně řvoucí.

Celý se roztékám jak voda, *

kosti se ve mně rozpojují

a moje srdce jako z vosku *

rozpouští se mi uvnitř těla.

Hrdlo už jako střep mám vyschlé †

a jazyk na patro se lepí, *

do prachu smrti jsi mě vrhl.

Smečka zlých psů mě obkličuje, *

zločinná tlupa stojí kolem.

Ruce mi proťali i nohy, †

všechny své kosti mohu spočíst, *

a oni na mne krutě civí.

Rozdělují si moje šaty, *

metají kostky o můj oděv.

Ty, Pane, však mi nebuď vzdálen! *

Ty mi přijď na pomoc, má sílo!

Zpod meče vytrhni mou duši *

a z drápů lítých psů můj život.

Ze lvího chřtánu vysvoboď mě †

a zachraň před tuřími rohy! *

Vyslyš mě, vyslyš ubohého!

Vyprávět budu o tobě svým bratřím, *

ve shromáždění velebit tě budu. △

Ant. Losováním si rozdělili Ježíšovo roucho.

Ant. 3 S uctíváním padnou před ním na tvář všechny lidské rody.

III

Kdo bojíte se Pána, velebte jej, †

slavte jej všichni z Jákobova rodu, *

chvějte se před ním, děti Izraele!

Protože nepohrdl poníženým, *

nezošklivil si bídu nebožáka,

tvář před ním neskryl, ale vyslyšel ho, *

když k němu v bídě úpěl o pomoc.

Tys cíl mé chvály v shromážděné obci, *

své sliby splním před ctiteli Páně:

Chudobní najedí se do sytosti †

a chválit budou Pána, kdo jdou za ním, *

ať jejich srdce věčné věky žije!

Rozpomenou se všechny kraje země, †

vrátí se k Pánu všechny lidské rody *

a s uctíváním padnou před ním na tvář.

Neboť jen Pánu patří kralování, *

jeho je všechna vláda nad národy.

Jemu ať klanějí se mocní země *

vzdávají úctu ti, co v hlíně leží!

I moje duše pouze jemu žije, *

všechno mé potomstvo mu bude sloužit.

Všem příštím o Pánu se bude zpívat, †

budoucím hlásat jeho spravedlnost: *

neboť tak veliké je dílo Páně. △

Ant. S uctíváním padnou před ním na tvář všechny lidské rody.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Ef 2, 8-9

Milostí jste spaseni skrze víru. Není to vaší zásluhou, je to Boží dar! Dostáváte ho ne pro skutky, aby se nikdo nemohl chlubit.

Ať se zná tvá cesta na zemi.

Pomoc tvou ať znají všichni lidé.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Pane Ježíši Kriste, tys uvedl kajícího zločince z potupného kříže do svého království; i my přiznáváme, že jsme hříšníci, a s důvěrou tě prosíme: otevři nám po smrti brány ráje, abychom byli navždycky s tebou. Neboť ty žiješ a kraluješ na věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky