## 29. duben 2024

## Sv. Kateřiny Sienské, panny a učitelky církve,
patronky Evropy, terciářky
Svátek
pro dominikány (OP)

Narodila se v Sieně 25. března 1347 jako předposlední z pětadvaceti dětí. Velmi mladá se zasvětila Bohu soukromým slibem čistoty. Kolem roku 1367 byla přijata mezi dominikánské řeholní terciářky. Pod vedením dominikánů Tomáše Caffariniho a blahoslaveného Rajmunda z Kapuy vedla intenzivní duchovní život. Byla omilostněna stigmaty. Sama poskytovala duchovní vedení mnoha lidem. Svou lásku ke Kristu neprožívala jen v nějakých mystických prožitcích, žila ji i ke Kristu mystickému, tedy k církvi. Vedle své osobní svatosti se jí podařilo úžasným způsobem rozvinout apoštolát lásky k církvi. Bolestně prožívala situaci církve ve své době. Papež žil v Avignonu a byl pod silným vlivem francouzského krále, jenž se projevoval nejen v oblasti politické, ale také v rozmařilém a nákladném způsobu života. Docházelo k postupnému zesvětšťování církve. Kateřina si byla vědoma, že jedinou cestou k obnově je vymanit papeže z područí francouzského dvora a přimět ho k návratu do Říma. To se sice podařilo, ale francouzský král se nevzdal a krátce nato nastal západní rozkol, schisma. Kateřina to velmi těžce nesla. Abychom pochopili její výjimečnost, musíme si uvědomit, že žena ve 14. století se nemohla účastnit veřejného života. Kateřina se však pohybovala mezi nejvýznamnějšími muži své doby. Do jejího kroužku patřili básníci i politici, umělci i teologové. Přestože neměla vzdělání, jaké si v té době mohly dopřát jen dcery nejvýznamnějších rodin, dokázala proniknout spleť italských i evropských poměrů. Deset let intenzivní činnosti ji naprosto vyčerpalo. Zemřela 29. dubna 1380. Kanonizována byla 29. června 1461 Piem II. Bl. Pius IX. ji prohlásil druhou patronkou města Říma. Tehdy byly její ostatky slavnostně přeneseny do baziliky Santa Maria sopra Minerva. V roce 1970 ji bl. Pavel VI. prohlásil za učitelku církve.

Sexta

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Pojďte, sluhové pokorní,

ať vaše rty i nitra zní

chválami jména Božího,

hodnými Nejsvětějšího.

Toť doba, kdy národem svým

rozsudkem nespravedlivým

náš Soudce na smrt vydaný

pněl za nás ukřižovaný.

My s láskou, jíž mu dlužíme,

a v bázni, které plni jsme,

proti všem svodům, jimiž nás

napadá svůdce zas a zas.

Vzývejme Boha jednoho,

v Trojici Vládce mocného,

Otce i Syna – Krále s ním

společně s Duchem přesvatým. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant. Aleluja, aleluja, aleluja.

Žalm 18 B (19 B)
Chvála Božího zákona
Buďte dokonalí, jako je dokonalý váš nebeský Otec. (Mt 5, 48)

Zákon Páně je dokonalý, *

on posiluje duši,

svědectví jeho spolehlivé, *

dá moudrost nevědomým,

výroky Páně přímočaré, *

jsou srdci potěšením,

a přikázání Páně jasná, *

v nich oči prohlédají.

A bázeň před Pánem je ryzí, *

trvalou stálost dává,

a soudy Páně pravda sama *

a vždycky spravedlivé.

Jsou vzácnější než zlatá ruda, *

než ryzí zlato v haldách,

jsou lahodností sladší medu *

a prýštícího plástu.

Proto tvůj služebník dbá jejich rady, *

má hojnou odměnu, kdo se jich drží.

Ale kdo vždycky postihne svou chybu? *

Očisť mě tedy od vin, jež jsou skryty

a uchraň svého služebníka pýchy, *

ať ona nemá vrchu nade mnou!

Tak jenom zachovám se bez úhony *

a těžkých prohřešků se vystříhám.

Kéž slova mých úst, Pane, se ti líbí, †

kéž k tobě dosáhne hlas mého srdce, *

Pane, má skálo a můj zachránce! △

Žalm 7
Modlitba nevinně pronásledovaného
Soudce už stojí přede dveřmi. (Jak 5, 9)
I

Pane a Bože můj, já jenom v tebe doufám, *

zachraň mě, vysvoboď od mého stihatele!

Ať jako lítý lev mi neuloupí život *

a nerozsápe mě, když ochrany bych neměl.

Pane a Bože můj, jestliže já jsem vinen, *

že na mých rukou lpí snad nepravost a špatnost,

že svému příteli jsem učinil co zlého, *

či těm, co tiskli mě, jsem také splácel křivdou:

pak ať můj nepřítel mě dostihne a zdrtí, *

můj život zašlápne a hodí v prach mou čest!

Vstaň, Pane, rozhněván, stůj při mně na soudu *

a zaraz běsnění mých utiskovatelů!

Ať šiky národů se skupí kolem tebe, *

ty na výsosti pak nad nimi zasedni:

Ty soudíš národy, suď, Pane, i mé spory, *

vždyť spravedlivý jsem a není na mně viny.

Znič zlobu ničemů, chraň spravedlivého, *

ty, spravedlivý Bůh, znáš lidská srdce do dna. △

II

Bůh je můj štít, on chrání ty, *

kdo mají srdce upřímné.

Bůh spravedlivý soudce jest, *

Bůh může trestat každým dnem.

Když opět hříšník brousí meč *

a míří lukem napjatým,

sám na sebe tím chystá zbraň *

a šípy ohněm napájí.

Jen pohleď na něj: počal zlo, *

těhotný zlobou zrodí lest.

Past vykopal a vyhloubil, *

však do své jámy padne sám.

Narazí hlavou o svůj hřích, *

o zločin lebku roztříští.

Já však chci Pána velebit, *

že spravedlivě řídí svět,

a hrát a zpívat chvalozpěv *

na jméno Pána, Nejvyššího! △

Ant. Aleluja, aleluja, aleluja.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Řím 5, 3-5

Chlubíme se i souženími. Víme přece, že soužení plodí vytrvalost. Vytrvalost plodí osvědčenost, osvědčenost plodí naději. Naděje však neklame, protože Boží láska je nám vylita do srdce skrze Ducha Svatého, který nám byl dán.

Bůh na ni shlédl, aby jí pomáhal, aleluja.

Bůh je v jejím nitru, proto nebude kolísat, aleluja.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Prostřednictvím svaté Kateřiny nás, Bože, poučuješ, že získáme světlo pravého sebepoznání, když poznáme současně a podivuhodně, co jsi ty v nás a co jsme my v tobě. Proto na její prosby dej, ať po tak pravdivém poznání prospíváme ve ctnosti, abychom tě dovedli den ze dne dokonaleji milovat a dokonaleji ti sloužit. Skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky