## 7. listopad 2024

## Všech svatých Řádu kazatelů
Svátek
pro dominikány (OP)

Řád, který svatý Dominik založil a který v roce 1216 potvrdil Honorius III., je dílem lásky. Posvěcovat sebe, aby se dostalo posvěcení nesmrtelným duším. Tímto způsobem žili všichni bratři a sestry svatého Dominika, které církev uznala za svaté. Kromě nich žilo v řádu mnoho bratří a sester, kteří nebyli oficiálně za svaté uznáni, ale jejichž úcta je v řádu živá. Ty všechny si připomínáme při této slavnosti. Řádové konstituce nám kladou na srdce: „Ať si bratři věrně připomínají ty, kteří je předešli v rodině svatého Dominika a kteří jim poskytují příklad života, účast na společenství a oporu přímluvy. Ať si připomínají jejich skutky a nauku a šíří je. … Ať bratři podporují pravou zbožnost a úctu k svatému Dominiku, zrcadlu našeho života, a k řádovým světcům, aby se tak povzbuzovali k jejich následování a upevňovali se v duchu svého povolání.“ (LCO č. 16 a 67)

Nona

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Svět celý v pohyb uvádíš,

ač v sobě trváš beze změn,

sám vodíš slunce oblohou

a v různé doby dělíš den.

Ach, rozsviť jasný večer nám,

až nakloní se žití běh,

a svatou smrtí ke slávě

nás do věčnosti vkročit nech.

To splň nám, dobrý Otče náš,

i ty, jenž rovné božství máš,

i Duchu, který těšíš nás

a vládneš, Bože, v každý čas. Amen.

Nebo:

Hodina třetí z poledne,

jak dá Pán, v mžiku uběhne,

teď z hloubi srdce zbožného

velebme Trojjediného.

Ať nám vždy v srdci čistém tkví

přesvatá Boží tajemství.

Řiďme se vzorem Petrovým,

jenž křížem žehnal nemocným.

Ať zpěv nám tryská ze srdcí,

kéž apoštolé ochránci

nám slabé kroky pomohou

podpírat mocí Kristovou.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant. Trpělivostí zachráníte své duše.

Žalm 118 (119), 113-120
XV – ס (Sámek)

Odpor mám k lidem vrtkavé mysli, *

zato však v lásce mám tvůj zákon.

Ty jsi má ochrana, ty jsi mi štítem, *

s důvěrou spoléhám na tvé slovo.

Odstupte ode mne, zlovolníci, *

zachovám příkazy svého Boha!

Stůj při mně dle svého slibu, ať žiji, *

nedopusť, abych se v naději zklamal!

Dej mi svou pomoc, a zachráněn budu, *

rád se chci držet tvých přikázání.

Zavrhneš ty, kdo tvé vůli se příčí, *

neboť jsou ve svém smýšlení lživí.

Všichni, kdo hřeší, jsou pro tebe struskou, *

proto tvé předpisy já mám v lásce.

Bázní před tebou trne mé tělo, *

v úctě se chvěji před tvými soudy. △

Žalm 78 (79), 1-5. 8-11. 13
Nářek na Jeruzalémem
Kéž bys poznalo i ty, co vede k pokoji! (Lk 19, 42)

Bože, v dědictví tvé vtrhli pohané, †

svatyni tvou hrůzně pošpinili, *

Jeruzalém obrátili v trosky!

Ptákům pohodili těla sluhů tvých, *

mrtvoly tvých věrných divé zvěři.

Jako vodu prolévali jejich krev *

u Jeruzaléma, bez hrobníků.

Terčem urážek jsme pro své sousedy, *

na posměch a hanu pro vůkolní.

Do kdy, Pane, chceš se hněvat? Na věky? *

Má tvé rozhorlení planout ohněm?

Nečítej nám k tíži viny praotců! †

Pospěš k nám už se svým slitováním, *

protože jsme krutě poníženi.

Pomoz nám, ty Bože naší záchrany, *

vysvoboď nás pro své slavné jméno,

zachraň nás a odpusť naše hříchy, *

vysvoboď nás pro své svaté jméno!

Proč by měli pohané se posmívat: *

„Kdepak mají toho svého Boha?“

Na pohanech zjev – nám před očima – *

pomstu za prolitou krev svých sluhů!

Kéž se k tobě donese křik zajatých, *

mocnou paží před smrtí je zachraň!

Kdežto my, tvůj národ, ovce pastvy tvé, †

budeme tě chválit do věčnosti, *

zvěstovat tvou slávu z rodu na rod. △

Žalm 79 (80)
Obnova Boží vinice
Přijď, Pane Ježíši! (Zj 22, 20)

Uslyš nás, ty, jenž paseš Izrael, *

Josefův lid jak svoje stádo vodíš,

ty, který trůníš nad cherubíny, *

ukaž se, ať tě v plné slávě spatří

Efraím, Benjamin i Manasse! *

Vzbuď svoji moc a zachránit nás pospěš!

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni!

Jak dlouho ještě, Pane zástupů *

míníš se hněvat, když tvůj lid tě vzývá?

Slzavým chlebem jsi jej nasytil, *

slzami napojil jej v plné míře.

Za předmět pře jsi nás dal sousedům, *

až se nám proto nepřátelé smějí.

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni!

Sám révu z Egypta jsi přenesl, *

sám vyhnals pohany a révu vsadil.

Sám připravil jsi pro ni místa dost, *

vkořenila se, zaplnila zemi.

Svým stínem celé hory pokryla *

a svými ratolestmi Boží cedry.

Až k moři vyhnala své úponky, *

až k Eufratu své čilé letorosty.

Proč jen jsi strhl její ohradu? *

Teď, kdo jde kolem, na ní hrozny sbírá,

teď kanec divočák ji pustoší, *

kdekterá polní zvěř se na ní pase.

Obrať se, Pane zástupů, zas k nám! *

Popatři z výšin nebeských a pohleď!

Svou péčí se zas ujmi révy své, †

zahrady, již jsi vysázel svou paží, *

výhonku, který sám jsi vypěstil.

Ti, kdo ji spálili a zničili, *

ať zhynou hrůzou, zdrceni tvou tváří!

Chraň muže, jenž je po tvé pravici, *

chraň syna člověka, jejž vychoval sis!

Oživ nás, nespustíme se tě již, *

vzývat a chválit budeme tvé jméno!

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni! △

Ant. Trpělivostí zachráníte své duše.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Ef 4, 15

Ale spíše žijme podle pravdy a v lásce, a tak porosteme po všech stránkách v něho, v Krista, který je naše hlava.

Naši bratři obdrželi korunu života.

Kterou Bůh slíbil těm, kdo ho milují.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Bože, tys vzor veškeré dokonalosti a svou církev stále zdobíš rozmanitými dary svatosti, které slouží k budování Kristova těla. Prosíme tě, dej, ať jdeme v obdivuhodných šlépějích světců naší rodiny a jednou se těšíme i z jejich věčného společenství. Skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky