## 20. červen 2024

## Čtvrtek, mezidobí, 11. týden
3. týden žaltáře

Tercie

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

K nám, Duchu Svatý, nyní spěj

a znovu naplň naši hruď,

ty pojíš Otce se Synem,

i s námi stále spojen buď!

A srdce, ústa, mysl, cit

rač k Božím chválám roznítit

a rozdmýchej v nás lásky žár,

by oheň náš i bližní hřál.

Nauč nás Boha Otce znát,

líp jeho Syna poznávat

a v tebe, Duchu od obou,

vždy věřit s myslí pokornou. Amen.

Nebo:

Je třetí denní hodina.

Jak jistý řád nás k tomu má,

z hloubi své duše pokorné

o dar tří ctností poprosme.

Aby Duch Svatý, Těšitel,

příbytek v našich srdcích měl,

vždyť apoštolů družinu

navštívil v tuto hodinu.

Pán, který stvořil nebes říš,

zachovávaje sám řád týž

vybavil vše tak nádherně

i k naší věčné odměně.

Ať sláva Bohu Otci zní,

i tobě, Synu jediný,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

ŽALTÁŘ

Ant. 1 Pane, stůj při mně dle svého slibu, ať žiji.

Žalm 118 (119), 113-120
XV – ס (Sámek)

Odpor mám k lidem vrtkavé mysli, *

zato však v lásce mám tvůj zákon.

Ty jsi má ochrana, ty jsi mi štítem, *

s důvěrou spoléhám na tvé slovo.

Odstupte ode mne, zlovolníci, *

zachovám příkazy svého Boha!

Stůj při mně dle svého slibu, ať žiji, *

nedopusť, abych se v naději zklamal!

Dej mi svou pomoc, a zachráněn budu, *

rád se chci držet tvých přikázání.

Zavrhneš ty, kdo tvé vůli se příčí, *

neboť jsou ve svém smýšlení lživí.

Všichni, kdo hřeší, jsou pro tebe struskou, *

proto tvé předpisy já mám v lásce.

Bázní před tebou trne mé tělo, *

v úctě se chvěji před tvými soudy. △

Ant. Pane, stůj při mně dle svého slibu, ať žiji.

Ant. 2 Pomoz nám, ty Bože naší záchrany, zachraň nás a odpusť naše hříchy.

Žalm 78 (79), 1-5. 8-11. 13
Nářek na Jeruzalémem
Kéž bys poznalo i ty, co vede k pokoji! (Lk 19, 42)

Bože, v dědictví tvé vtrhli pohané, †

svatyni tvou hrůzně pošpinili, *

Jeruzalém obrátili v trosky!

Ptákům pohodili těla sluhů tvých, *

mrtvoly tvých věrných divé zvěři.

Jako vodu prolévali jejich krev *

u Jeruzaléma, bez hrobníků.

Terčem urážek jsme pro své sousedy, *

na posměch a hanu pro vůkolní.

Do kdy, Pane, chceš se hněvat? Na věky? *

Má tvé rozhorlení planout ohněm?

Nečítej nám k tíži viny praotců! †

Pospěš k nám už se svým slitováním, *

protože jsme krutě poníženi.

Pomoz nám, ty Bože naší záchrany, *

vysvoboď nás pro své slavné jméno,

zachraň nás a odpusť naše hříchy, *

vysvoboď nás pro své svaté jméno!

Proč by měli pohané se posmívat: *

„Kdepak mají toho svého Boha?“

Na pohanech zjev – nám před očima – *

pomstu za prolitou krev svých sluhů!

Kéž se k tobě donese křik zajatých, *

mocnou paží před smrtí je zachraň!

Kdežto my, tvůj národ, ovce pastvy tvé, †

budeme tě chválit do věčnosti, *

zvěstovat tvou slávu z rodu na rod. △

Ant. Pomoz nám, ty Bože naší záchrany, zachraň nás a odpusť naše hříchy.

Ant. 3 Bože zástupů, shlédni z nebe a navštiv tuto vinici.

Žalm 79 (80)
Obnova Boží vinice
Přijď, Pane Ježíši! (Zj 22, 20)

Uslyš nás, ty, jenž paseš Izrael, *

Josefův lid jak svoje stádo vodíš,

ty, který trůníš nad cherubíny, *

ukaž se, ať tě v plné slávě spatří

Efraím, Benjamin i Manasse! *

Vzbuď svoji moc a zachránit nás pospěš!

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni!

Jak dlouho ještě, Pane zástupů *

míníš se hněvat, když tvůj lid tě vzývá?

Slzavým chlebem jsi jej nasytil, *

slzami napojil jej v plné míře.

Za předmět pře jsi nás dal sousedům, *

až se nám proto nepřátelé smějí.

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni!

Sám révu z Egypta jsi přenesl, *

sám vyhnals pohany a révu vsadil.

Sám připravil jsi pro ni místa dost, *

vkořenila se, zaplnila zemi.

Svým stínem celé hory pokryla *

a svými ratolestmi Boží cedry.

Až k moři vyhnala své úponky, *

až k Eufratu své čilé letorosty.

Proč jen jsi strhl její ohradu? *

Teď, kdo jde kolem, na ní hrozny sbírá,

teď kanec divočák ji pustoší, *

kdekterá polní zvěř se na ní pase.

Obrať se, Pane zástupů, zas k nám! *

Popatři z výšin nebeských a pohleď!

Svou péčí se zas ujmi révy své, †

zahrady, již jsi vysázel svou paží, *

výhonku, který sám jsi vypěstil.

Ti, kdo ji spálili a zničili, *

ať zhynou hrůzou, zdrceni tvou tváří!

Chraň muže, jenž je po tvé pravici, *

chraň syna člověka, jejž vychoval sis!

Oživ nás, nespustíme se tě již, *

vzývat a chválit budeme tvé jméno!

Povznes nás opět, Pane zástupů, *

rozjasni tvář, a budem zachráněni! △

Ant. Bože zástupů, shlédni z nebe a navštiv tuto vinici.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Mdr 19, 22

Pane, tys ve všem zvelebil a oslavil svůj lid, nepohrdl jsi jím, pomáhal jsi mu vždy a všude.

Ty jsi Bůh, jenž zázraky dělá.

Svou moc dal jsi národům poznat.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Modleme se.

Bože, tys seslal na apoštoly, shromážděné k modlitbě, svého Svatého Ducha; vyslyš naše pokorné prosby a učiň i nás jeho trvalým příbytkem. Prosíme o to skrze Krista, našeho Pána.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2023 J. Vidéky