## 18. listopad 2025

## Úterý, mezidobí, 33. týden
1. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li uvedení do první modlitby dne.

HYMNUS

Toužíme, ó Ježíši,

slovům tvým vždy naslouchati,

učiň srdce schopnější

slova svatá přijímati,

veď nás od věcí pozemských,

abychom došli nebeských.

Srdce naše, rozum náš

velkou tmou jsou zatemněny,

Pane, ty vše v rukou máš,

dej nám světlo k osvícení;

dobré chtění i myšlení

pochází z tvého učení.

Blesku slávy, jasnosti,

Světlo světla Boha Otce,

obdař nás svou milostí,

rozvaž jazyk, uši, srdce;

náš zpěv, prosby a chválení

ať dojdou v nebi slyšení.

ŽALMY

1. ant. Hospodin soudí spravedlivě, zjednává právo chudým.

Žalm 10 (9 B)
Bůh pomáhá utlačovaným
Blahoslavení, vy chudí, neboť vaše je Boží království. (Lk 6,20)
I (1-11)

Hospodine, proč jsi tak vzdálen, *

proč se skrýváš v dobách tísně?

Bezbožník zpupně pronásleduje ubožáka, *

chytí ho do nástrah, které si přichystal.

Vždyť hříšník se chlubí svou náruživostí, *

rouhá se chamtivec, pohrdá Hospodinem.

Namlouvá si bezbožník ve své opovážlivosti: †

„On nepotrestá! Bůh není!“ *

To je celé jeho smýšlení.

Po celý čas se mu vše daří, †

je daleko od myšlenky na tvůj soud, *

na všechny své odpůrce hledí s výsměchem.

Říká si pro sebe: „Nic mnou nehne, *

z pokolení do pokolení mě neštěstí nepotká.“

Jeho ústa jsou plná kletby, lsti a úkladu, *

pod jeho jazykem jen útrapa a hoře.

Sedí na číhané poblíž osad, †

zabíjí nevinného ve skrytu, *

jeho oči slídí po chudákovi.

Číhá v úkrytu jako lev ve svém doupěti, †

číhá, aby lapil ubožáka, *

lapí ho a vtáhne do své sítě.

Přikrčí se, po zemi se plazí, *

chudáci klesají v jeho drápech.

Myslí si v srdci: „Bůh zapomněl, *

odvrátil svou tvář, vůbec se nedívá!“

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Hospodin soudí spravedlivě, zjednává právo chudým.

2. ant. Hospodine, ty sleduješ útrapy i žal, na tebe spoléhá ubožák.

II (12-18)

Povstaň, Hospodine, Bože, zdvihni svou ruku, *

nezapomínej na chudáky!

Jak to, že bezbožník pohrdá Bohem *

a říká si v srdci: „Nepotrestá!“?

Ty však vidíš; ty sleduješ útrapy i žal, *

abys je vzal do svých rukou.

Na tebe se spoléhá ubožák, *

sirotkovi tys pomocníkem.

Zlom rámě bezbožného bídáka, *

ztrestej jeho nepravost a nebude ho.

Hospodin je králem na věčné časy, *

vyhynuli pohané z jeho země.

Přání ubohých jsi vyslyšel, Hospodine, *

vzpružil jsi jim srdce, popřáls jim sluchu,

abys právo zjednal slabému a sirotku, *

aby člověk, vzešlý ze země, už nenaháněl strachu.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Hospodine, ty sleduješ útrapy i žal, na tebe spoléhá ubožák.

3. ant. Hospodinovy výroky jsou upřímná slova.

Žalm 12 (11)
Prosba o pomoc proti zpupným
Kvůli nám ubohým poslal Otec svého Syna. (Sv. Augustin)

Pomoz, Hospodine, zbožných ubývá, *

mezi lidmi se vytrácí věrnost.

Klamou se navzájem falešnými slovy, *

hovoří úlisným rtem, dvojakým srdcem.

Nechť Hospodin zničí každý úlisný ret, *

jazyk, který chlubivě mluví,

ty, kteří říkají: „Naše síla je v jazyku, *

rty máme k vlastnímu prospěchu; kdo je náš pán?“

„Pro útisk ubohých, sténání chudých †

už povstanu, praví Hospodin, *

spásu dám tomu, kdo po ní touží.“

Hospodinovy výroky jsou upřímná slova, *

ryzí stříbro, zbavené hlíny, sedmkrát tříbené.

Ty nás, Hospodine, ochráníš *

a zachováš navždy před tímto pokolením.

Kolem se toulají bezbožníci, *

vyvyšují se nejhorší z lidí.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Hospodinovy výroky jsou upřímná slova.

Hospodin učí pokorné správně jednat,

vede je po svých cestách.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Zachariáše

9,1 – 10,2

Příslib příchodu Mesiáše

Hospodinovo slovo (se usídlilo) v zemi Chadrach,

jeho příbytek je v Damašku,

neboť Hospodinu patří oko Aramu

jako všechny kmeny Izraele.

I Chamat je v jeho hranicích,

také Tyrus a Sidón, který je tak moudrý.

Tyrus si vybudoval opevnění,

nakupil stříbra jako prachu

a zlata jako bláta na ulicích.

Pán se ho však (přece) zmocní,

jeho moc svrhne do moře;

(Tyrus) bude sežehnut ohněm.

Spatří to Aškalon a bude se bát,

Gaza se bude bolestí svíjet,

marná bude naděje Ekronu;

zmizí král z Gazy

a v Aškalonu se nebude bydlet;

v Ašdodu bude sídlit míšenec.

(Tak) rozdrtím pýchu Filišťana.

Z jeho úst odstraním krev,

ohavnosti z jeho zubů,

i on bude jako zbytek patřit našemu Bohu,

bude jako vůdce v Judovi,

Ekron bude jako Jebusita.

Utábořím se kolem svého domu a budu na stráži

proti každému, kdo by sem chtěl táhnout;

už na ně nepřijde tyran,

protože nyní (nad nimi) bdím.

Hlasitě zajásej, siónská dcero,

zaplesej, dcero jeruzalémská,

hle, tvůj král k tobě přichází,

je spravedlivý a přináší spásu,

je pokorný a jede na oslu,

na oslátku, osličím mláděti.

Zničí válečné vozy z Efraima,

válečné oře z Jeruzaléma,

zlomen bude bitevní luk.

Národům ohlásí pokoj,

bude vládnout od moře k moři,

od řeky (Eufratu) až do končin země.

Pro krev smlouvy (uzavřené) s tebou

propustím tvé vězně z jámy,

v které není voda.

Vraťte se do pevnosti,

zajatci (uchovaní) pro naději!

I dnes zvěstuji:

Odplatím ti dvojnásobně!

Napínám Judu jako luk,

na (tětivu) vkládám Efraima.

Zburcuji tvé syny, Sióne.

proti tvým synům, Řecko,

meč hrdiny učiním z tebe.

Hospodin se nad nimi zjeví

a jeho šíp se vymrští jako blesk;

Hospodin, Pán, zatroubí na polnici

a vyřítí se v jižní bouři.

Hospodin zástupů je bude chránit;

kameny do praku pohltí a pošlapají,

budou pít a jednat (s horlivostí)

jako (lidé povzbuzení) vínem,

budou plní jak (obětní) mísy,

jak oltářní rohy.

V onen den

je zachrání Hospodin, jejich Bůh,

jako stádce (bude pást) svůj lid,

který jako v čelence drahokamy

zazáří na jeho zemi.

Jak (veliká je) jeho dobrota!

Jak (veliká je) jeho krása!

Obilí dá vyrůst jinochům

a víno pannám.

Proste Hospodina o vláhu

v čas pozdního deště!

Hospodin přivolá bouřlivé mraky,

dá jim přívaly dešťů,

každému zeleň na poli.

Vždyť bůžkové mluví klam,

hadači vidí lež,

mluví sny do větru,

jejich útěcha je bez užitku.

Proto táhnou (bez cíle) jak stádo,

souží se, neboť jim schází pastýř.

ZPĚV PO PRVNÍM ČTENÍ

Zach 9,9; Jan 12,14

Hlasitě zajásej, siónská dcero, zaplesej, dcero jeruzalémská! * Hle, tvůj král k tobě přichází, je spravedlivý a přináší spásu, je pokorný a jede na oslu, na oslátku, osličím mláděti.

Ježíš nalezl mladého oslíka a posadil se na něj, jak je psáno: * Hle, tvůj král k tobě přichází, je spravedlivý a přináší spásu, je pokorný a jede na oslu, na oslátku, osličím mláděti.

DRUHÉ ČTENÍ

Z promluv svatého Ondřeje Krétského, biskupa

(Orat. 9, in ramos palmarum: PG 97,1002)

Hle, tvůj král k tobě přichází, je spravedlivý a přináší spásu

Řekněme, i my řekněme Kristu: Požehnaný, který přichází ve jménu Páně, král izraelský. Jako palmové ratolesti k němu pozvedněme poslední slova na kříži. Neoslavujme ho olivovými ratolestmi, ale vzájemnými skutky lásky, ty jsou tou pravou Kristovou oslavou. Jako roucha prostřeme pod jeho nohy všechny touhy svého srdce, aby do něho vstoupil a byl cele v nás, a také my abychom byli cele v něm a on aby se v nás cele zjevil. Řekněme Siónu ústy volajícího proroka: Důvěřuj, siónská dcero, a neboj se: Hle, tvůj král k tobě přichází, je pokorný a jede na oslu, na oslátku, osličím mláděti.

Přichází ten, který je všudypřítomný a který všechno naplňuje, a přichází, aby v tobě uskutečnil spásu všech. Přichází ten, který nepřišel volat k obrácení spravedlivé, ale hříšníky, a přichází, aby zpět povolal ty, kteří zbloudili v hříchu. Nuže neboj se, Bůh je v tvém středu, nezakolísáš.

Se vztaženýma rukama přijmi toho, který do svých vlastních rukou dal rýsovat plány tvých hradeb. Přijmi toho, který do svých dlaní dal vyhloubit tvé základy. Přijmi toho, který na sebe vzal všechno naše lidství kromě hříchu, aby všechno naše v sobě proměnil. Raduj se, matko, obci siónská, a neboj se; slav svoje slavnosti. Oslavuj toho, který k nám v tobě přichází, oslavuj ho pro jeho milosrdenství. Také ty, jeruzalémská dcero, se raduj převelice, zpívej a tancuj. Rozsviť se, voláme s Izaiášem – a jeho hlas zní jak svatá polnice – rozsviť se, neboť vzešlo tvé světlo a Hospodinova velebnost září nad tebou.

Jaké je to světlo? Je to přece světlo, které osvěcuje každého člověka, přicházejícího na svět. Ano, je to světlo věčné, světlo mimo čas, a přece svítící v čase, světlo, které se zjevilo v těle, a přece skryté přirozeností, světlo, které zaplavilo pastýře a mudrcům ukázalo cestu, světlo, které bylo ve světě od počátku, světlo, skrze které povstal svět, ale které svět nepoznal, světlo, které přišlo do svého vlastního, ale které jeho vlastní nepřijali.

Hospodinova sláva. Jaká sláva? Je to zajisté kříž, na němž byl oslaven Kristus. Neboť on je odlesk slávy Otcovy, jak sám řekl před svým utrpením: Nyní je oslaven Syn člověka a Bůh je oslaven v něm, ano, hned ho oslaví. Slávou nazývá Kristus na tomto místě své vyvýšení na kříž. Neboť kříž je Kristovou slávou, ano, jeho povýšením. Sám přece říká: A já, až budu vyvýšen, potáhnu všechny k sobě.

ZPĚV PO DRUHÉM ČTENÍ

Žl 118 (117),26.27.23

Požehnaný, kdo přichází v Hospodinově jménu. * Bůh je Hospodin a dopřál nám světlo.

Hospodinovým řízením se tak stalo, je to podivuhodné v našich očích. * Bůh je Hospodin a dopřál nám světlo.

MODLITBA

Modleme se.

Věčný Bože, ty jsi původce všeho dobra; vyslyš naše prosby a dej, ať služba tobě je naší stálou radostí, neboť opravdové štěstí člověka je v tom, že ti může celým svým životem sloužit. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Nakonec se připojí:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Modlí-li se někdo sám, může toto zvolání vynechat.

Při slavení prodloužené vigilie před nedělí nebo slavností se vsunou před chvalozpěv Bože, tebe chválíme kantika a evangelium, jak je uvedeno v Dodatku (zatím ještě není zpracován pro online breviář).

Předchází-li modlitba se čtením bezprostředně před jinou částí denní modlitby církve, může se začínat hymnem z této následující části; na konci modlitby se čtením se vynechá závěrečná modlitba i zvolání Dobrořečme Pánu a následující část začíná bez úvodního verše s odpovědí a Sláva Otci.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2024 J. Vidéky