## 26. září 2025

## Pátek, mezidobí, 25. týden
1. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li uvedení do první modlitby dne.

HYMNUS

Bůh miluje spravedlnost

a hříchy nenávidí,

učiňme jí vždycky zadost,

a budem Bohu milí.

Ve víře stůjme Kristově,

a budem v lásce Otcově;

v ní podle svých povolání

zůstaňme do skonání.

Hleďme všichni v poslušnosti

vůli Boží plniti,

konejme to s ochotností,

jinak budem hřešiti.

A když nám někdo ublíží,

ať nás to příliš netíží,

snažme se za Kristem jíti

a milosrdní býti.

Budem syny Nejvyššího

v Kristově společenství,

v domě Otce nebeského

majíce účastenství.

Všechno z lásky podstupujme,

pro bližní se obětujme,

neboť to je oběť živá,

pro Krista Bohu libá.

Přinášejme ji s radostí

Krista v tom následujme

s odhodláním a věrností,

nic sebe nelitujme.

Ani Kristus nelitoval,

když se za nás v oběť vydal;

ó buďme mu v tom podobní

a milujme své bližní

ŽALMY

1. ant. Hospodine, povstaň mi na pomoc.

Žalm 35 (34), 1-2.3b.9-19.22-23.27-28
Bůh zachraňuje pronásledovaného
Sešli se... a usnesli se, že se Ježíše zmocní lstí a připraví ho o život. (Mt 26,3.4)
I (1-2.3b.9-12)

Oboř se, Hospodine, na mé protivníky, *

bojuj s těmi, kteří proti mně brojí.

Uchop štít a pavézu, †

povstaň mi na pomoc! *

Řekni mé duši: „Já jsem tvá spása!“

Má duše zajásá Hospodinu, *

radovat se bude pro jeho pomoc.

Ze všech svých sil budu volat: *

Hospodine, kdo se ti vyrovná?

Vysvobozuješ chudáka z moci silnějšího, *

nebohého ubožáka z lupičovy ruky.“

Vystoupili nespravedliví svědci, *

ptali se mě na to, co nevím.

Za dobré zlým se mi odměnili *

tím, že mě opustili.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Hospodine, povstaň mi na pomoc.

2. ant. Ujmi se mě, Hospodine, chraň mě svou mocí.

II (13-16)

Vždyť já, když oni churavěli, oděl se kajícím rouchem, †

postem se trýznil, *

modlitbou obíral v nitru,

jako k příteli, jako k bratru se choval, *

skleslý byl smutkem, jak bych nad matkou truchlil.

Ale když já jsem klopýtl, měli radost a srotili se, *

srotili se proti mně a bili mě znenadání.

Drásali mě bez přestání, †

tupili, posmívali se mi, *

skřípali proti mně zuby.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Ujmi se mě, Hospodine, chraň mě svou mocí.

3. ant. Můj jazyk bude stále oslavovat tvou spravedlnost.

III (17-19.22-23.27-28)

Pane, jak dlouho budeš přihlížet? †

Od řvoucích zvířat vysvoboď mou duši, *

od lvů můj život.

Vzdám ti díky ve velkém shromáždění, *

v zástupech lidu budu tě chválit.

Ať se nade mnou neradují moji nespravedliví nepřátelé, *

nechť škodolibě nemžourají, kdo mě nenávidí bez příčiny!

Viděl jsi to, Hospodine, nemlč, *

Pane, nevzdaluj se ode mě!

Probuď se, procitni a zachraň mě, *

Bože můj a Pane, ujmi se mě!

Nechť jásají a plesají, kdo přejí mé spravedlivé věci, *

ať mohou stále říkat: Buď veleben Hospodin, on přeje vše nejlepší svému služebníku.

Můj jazyk bude oslavovat tvou spravedlnost, *

stále hlásat tvou chválu.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Můj jazyk bude stále oslavovat tvou spravedlnost.

Můj synu, pamatuj na má slova,

dbej na mé příkazy a budeš žít.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Ezechiela

40,1-4; 43,1-12; 44,6-9

Vidění obnovy chrámu a Izraele

Dvacátého pátého roku našeho vyhnanství, na začátku roku, desátého dne měsíce čtrnáctého roku po vyvrácení města, právě toho dne spočinula na mně Hospodinova ruka a přenesl mě tam. Přenesl mě v Božích viděních do izraelské země a usadil na velmi vysokou horu, na níž bylo proti mně cosi jako vystavěné město.

Přenesl mě tedy tam, a hle – muž, který měl bronzové vzezření a v ruce lněný provazec a prut na měření, stál v bráně. Ten muž mi řekl: „Synu člověka, bedlivě se dívej, pozorně poslouchej, pečlivě si všímej všeho, co ti ukážu, neboť proto jsi byl sem přiveden, abych ti to ukázal. Všechno, co uvidíš, vypravuj izraelskému domu.“

Vedl mě k bráně směřující k východu, a hle – od východu přicházela velebnost Izraelova Boha; její zvuk byl jako zvuk vodních spoust a od Boží velebnosti zářila země. Dostal jsem stejné vidění, které jsem měl, když přišel, aby zničil město; bylo to stejné vidění, které jsem viděl u řeky Kebaru. Padl jsem na svou tvář. Hospodinova velebnost vešla do chrámu branou, která směřuje k východu. Tu mě zdvihla síla a uvedla mě do vnitřního nádvoří, a hle – chrám byl plný Hospodinovy velebnosti.

Zatímco anděl stál vedle mě, slyšel jsem, jak ke mně mluví kdosi z chrámu. Řekl mi: „Synu člověka, zde je místo pro můj trůn, zde je místo, na němž budou spočívat chodidla mých nohou, kde budu navěky bydlet uprostřed synů Izraele; Izraelův dům už neznesvětí mé svaté jméno – ani oni, ani jejich králové svým smilstvím nebo modlami svých králů, kteří stavěli své prahy vedle mých prahů, své veřeje vedle mých veřejí; jen zeď byla mezi mnou a jimi. Poskvrnili mé svaté jméno hanebnostmi, které spáchali; proto jsem je ve svém hněvu vyhladil. Nyní však odstraní daleko ode mě své smilstvo i modly svých králů, proto budu mezi nimi bydlet navěky.

Nuže ty, synu člověka, ukaž Izraelovu domu tento chrám – ať se stydí pro své nepravosti – jeho podobu i rozměry, aby se styděli za všechno, co spáchali – ukaž jim tvar chrámu, jeho zařízení, jeho východy i vchody, celý jeho plán i všechny jeho obřady a pravidla. Napiš je před nimi, aby dbali všech jeho obřadů i zákonů a plnili je. Toto je zákon pro chrám: Na vrcholu hory je všechno jeho území kolem dokola svatosvaté. To je zakládací listina pro chrám.

Řekneš vzpurnému (lidu) Izraelova domu: Tak praví Pán, Hospodin: Už je dost všech vašich nepravostí, Izraelův dome! Uváděli jste totiž cizince s neobřezaným srdcem a neobřezaným tělem, aby přebývali v mé svatyni a znesvěcovali můj dům, a zatímco jste pro mě obětovali pokrmy, tuk a krev, rušili jste mou smlouvu všemi svými nepravostmi. Nepečovali jste o mé svaté věci, ale (cizince) jste pověřili, aby vykonávali v mém chrámě, co jsem předepsal. Proto tak praví Pán, Hospodin: Žádný z cizinců s neobřezaným srdcem a neobřezaným tělem nevejde do mé svatyně, (žádný) ze všech těch, kteří přebývají mezi syny Izraele.“

ZPĚV PO PRVNÍM ČTENÍ

Ez 43,4-5; srov. Lk 2,27

Hospodinova velebnost vešla do chrámu branou, která směřuje k východu. * Chrám byl plný Hospodinovy velebnosti.

Rodiče uvedli dítě Ježíše do chrámu. * Chrám byl plný Hospodinovy velebnosti.

DRUHÉ ČTENÍ

Z kázání svatého Augustina, biskupa

(Sermo 46,29-30: CCL 41,555-557)

Všichni dobří pastýři jsou zahrnuti v osobě jediného pastýře

Kristus tě tedy pase a soudí, odděluje své ovce od ovcí, které nejsou jeho. Mé ovce, praví, slyší můj hlas a jdou za mnou.

Zde mi připadá, že všichni dobří pastýři jsou zahrnuti v osobě jediného pastýře. Ne že by dobří pastýři chtěli, ale jsou zahrnuti v tom jediném. Mnohost představují ti, kdo jsou rozdělení. Mluví se však o jediném pastýři, neboť se tu nabádá k jednotě. Určitě se zde totiž nemlčí o více pastýřích, ale mluví se o jediném z toho důvodu, že by Pán tehdy nenašel nikoho, komu by svěřil své ovce. Ale svěřil je, až když našel Petra. Ano, právě v Petrovi zajistil jednotu. Apoštolů bylo mnoho, ale jen jedinému se říká: Pas mé ovce. Rozhodně to neznamená, že nejsou žádní dobří pastýři, tak si to jistě nesmíme vykládat, ani s Božím milosrdenstvím se přece nesrovnává, že by se nerodili a nebyli ustanovováni.

Ostatně jsou-li dobré ovce, jsou také dobří pastýři, neboť z dobrých ovcí se stávají dobří pastýři. Ale všichni dobří pastýři jsou zahrnuti v osobě jediného, neboť jsou v dokonalé jednotě. Když pasou oni, pase Kristus. Neboť ženichovi přátelé neprosazují svůj hlas, ale radují se z hlasu ženichova. Proto pase on sám, kdykoli pasou oni. A proto také může Pán říci: „Já je pasu.“ Neboť v nich je jeho hlas a je v nich i jeho láska. A proto, když Pán svěřoval své ovce Petrovi, jako svěřuje člověk něco druhému, chtěl, aby s ním byl Petr v dokonalé jednotě: aby on sám byl hlavou a Petr aby představoval tělo, to jest církev. A aby tvořili přímo jedno tělo jako ženich a nevěsta.

A proto když mu svěřoval své ovce, co mu napřed řekl, aby mu je nesvěřoval tak, jak člověk svěřuje něco člověku? Petře, miluješ mě? A on odpověděl: Miluji. A znovu: Miluješ mě? A odpověděl: Miluji. A potřetí: Miluješ mě? Odpověděl: Miluji. Vyznal svou lásku, aby potvrdil jednotu. Takže ve všech pastýřích pase jediný Pán a oni v něm.

Mlčí se sice o dobrých pastýřích, a přece se o nich nemlčí. Pastýři zasluhují chválu, ale kdo se chlubí, ať se chlubí v Pánu. To znamená, že pase Kristus, to znamená, že se pase pro Krista, to znamená, že se pase v Kristu a že se nepase mimo Krista, pro sebe. Není to pro neschopnost pastýřů, když prorok říká, jako by ohlašoval nějaké špatné časy: Já budu pást své ovce. Neznamená to: Nemám je komu svěřit. Vždyť když Petr a ostatní apoštolové ještě žili na tomto světě, už tehdy říká on jediný, ve kterém jsou všichni jedno: Mám i jiné ovce, které nejsou z tohoto ovčince. Také ty musím přivést, aby bylo jedno stádce a jeden pastýř.

Jsou tedy všichni pastýři v tom jediném, skrze ně zní jeho jediný hlas, který mají ovce slyšet a jít za svým pastýřem. Ne za tím či oním, ale za jediným. Jejich ústy zaznívá jeho jediný hlas, nemluví různými hlasy. Napomínám vás, bratři: Buďte všichni zajedno a ať nejsou mezi vámi roztržky. Tento hlas, prostý jakéhokoli rozkolu, očištěný od každého bludu kéž ovce slyší a jdou za svým pastýřem, který říká: Mé ovce slyší můj hlas a jdou za mnou.

ZPĚV PO DRUHÉM ČTENÍ

Dobrý pastýři, ty neznáš spánku, ale stále bdíš nad svým lidem. * Pane, neopouštěj své stádce.

Ať na nás sestoupí tvé milosrdenství a chrání nás, aby k nám neměl přístup náš úhlavní nepřítel, lstivý pokušitel. * Pane, neopouštěj své stádce.

MODLITBA

Modleme se.

Bože, tys nám uložil, abychom milovali tebe a bližního, neboť v tom je smysl a naplnění všech ustanovení posvátného zákona; dej nám sílu, abychom zachovávali tvá přikázání, naplnili je láskou, a tak vešli do věčného života. Prosíme o to skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Nakonec se připojí:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Modlí-li se někdo sám, může toto zvolání vynechat.

Při slavení prodloužené vigilie před nedělí nebo slavností se vsunou před chvalozpěv Bože, tebe chválíme kantika a evangelium, jak je uvedeno v Dodatku (zatím ještě není zpracován pro online breviář).

Předchází-li modlitba se čtením bezprostředně před jinou částí denní modlitby církve, může se začínat hymnem z této následující části; na konci modlitby se čtením se vynechá závěrečná modlitba i zvolání Dobrořečme Pánu a následující část začíná bez úvodního verše s odpovědí a Sláva Otci.

Text © Česká biskupská konference, 2018

© 1999-2024 J. Vidéky