## 31. květen 2025

## Navštívení Panny Marie
Svátek

Dnešní svátek věnuje pozornost setkání matky Mesiáše s matkou jeho Předchůdce (Lk 1, 39-56). Tuto událost připomíná liturgie v době adventní přípravy na slavnost Narození Páně. Sv. Bonaventura složil rýmované oficium (1236), které se pak slavilo ve františkánském řádu 2. července. V Čechách se tento svátek slavil poprvé 28. IV. 1387. Zavedl ho arcibiskup Jan z Jenštejna (1386) a složil pro něj vlastní latinské texty. Na jeho naléhání rozšířil papež Urban VI. slavení tohoto svátku pro celou církev (1389) a stanovil pro něj den 2. července. Při úpravě kalendáře podle ustanovení II. vatikánského koncilu (1969) bylo přihlédnuto k přání Jana z Jenštejna, aby se tento svátek slavil v době mezi Zvěstováním Páně a Narozením sv. Jana Křtitele. Zároveň jím vrcholí měsíc květen, věnovaný v lidové zbožnosti úctě Panny Marie.

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li pozvání k modlitbě.

HYMNUS

Nejvznešenější Paní, přijď,

Maria, i nás navštívit,

radost a nevýslovný jas

v dům příbuzné své přineslas.

Přijď, pomocnice křesťanů,

smyj z duše hříchů pohanu.

Když navštívíš lid věřící,

odvrátíš tresty hrozící.

Hvězdo všech moří, jasně sviť.

Přijď světlo míru v srdce vlít,

se všemi zbloudilými přijď

a nám dej bezúhonně žít.

Prosíme, přijď a navštiv nás,

podepři naše kroky včas

vlivem svých svatých vnuknutí,

ať náš duch pevně v Bohu tkví.

Královská dcero, přijď a veď

zaběhlé ovce v houfech zpět

k jednotě víry, aby v ní

došli jak svatí spasení.

Přijdi, ať tobě se Synem

vzdáváme chvály den co den,

i Otci, Duchu Svatému,

by pomáhali každému. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Maria přijala požehnání od Pána a milosrdenství od Boha Zachránce. Aleluja.

Žalm 23 (24)
Pán vstupuje do své svatyně
Kristu se při jeho nanebevstoupení otevřely brány nebe. (Sv. Irenej)

Pánu zem patří se vším, co nese, *

jeho je svět i vše, co v něm žije.

Sám jej založil nad oceány, *

upevnil nad tekoucími proudy.

Kdo smí vstoupit na horu Páně, *

stanout na jeho svatém místě?

Ten, kdo má čisté ruce i srdce, *

neklame, nepřísahá křivě.

Dostane od Pána požehnání, *

u Boha Zachránce nalezne pomoc.

To je rod těch, kdo hledají Pána, *

hledají tvář Boha Jákobova.

Zvyšte se ještě, vy brány, †

zvětšte se, pradávné vjezdy, *

pro příchod slavného krále!

„Kdo je ten král tak slavný?“ †

Pán, jenž je silný a mocný, *

Pán, který mocný je v boji.

Zvyšte se ještě, vy brány, †

zvětšte se, pradávné vjezdy, *

pro příchod slavného krále!

„Kdo je ten král tak slavný?“ †

On, Pán zástupů věčných, *

On, král věčné slávy!

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Maria přijala požehnání od Pána a milosrdenství od Boha Zachránce. Aleluja.

Ant. 2 Nejvyšší posvětil svůj příbytek. Aleluja.

Žalm 45 (46)
Pán je nám útočištěm, je naší silou
Dají mu jméno Emanuel, to znamená „Bůh s námi“. (Mt 1, 23)

Pán je nám útočištěm, je naší silou, *

projevil se nám největší pomocí v tísni.

Proto nemáme strach, ať země se třese, *

ať se kácejí hory do hlubin moře.

Ať jeho vody bouří a vlnami kypí, *

ať se tetelí pod jejich příbojem hory,

jen když Pán nebeských zástupů zůstává s námi, *

když Bůh Jákobův je naším ochranným hradem.

Řeka rameny Boží město blaží, *

chrání svatý příbytek Nejvyššího.

Bůh v jeho středu, proto se nezhroutí nikdy, *

s časným úsvitem Bůh mu na pomoc chvátá.

Běsnily národy, otřásaly se říše; *

zahřměl svým hlasem a rozsouvala se země.

Ale Pán nebeských zástupů zůstává s námi, *

jest Bůh Jákobův naším ochranným hradem.

Pojďte a bedlivě pohleďte na skutky Páně, *

toho, jenž úžas šíří po celé zemi!

Válkám on činí přítrž až k hranicím země *

luky a oštěpy láme, spaluje štíty.

„Ustaňte přece a ve mně uznejte Boha, *

jenž stojí nad všemi národy, nad celou zemí!“

Neboť Pán nebeských zástupů zůstává s námi, *

jest Bůh Jákobův naším ochranným hradem.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Nejvyšší posvětil svůj příbytek. Aleluja.

Ant. 3 Slavné věci se o tobě vyprávějí, Panno Maria. Aleluja.

Žalm 86 (87)
Boží město, matka všech národů
Jeruzalém, pocházející shora, je svobodný – a je to naše matka. (Gal 4, 26)

Miluje Pán, co založil na svaté hoře: *

siónské brány nad všechna jákobská sídla.

Ty město Boží, sám praví na tvoji slávu: *

„Rahab i Bábel přičítám k těm, co mě znají!

Hle, Filišťané, Tyrští i Etiopané, *

ti všichni v něm jsou narozeni.

Vpravdě však Sión každý nazývá: Matko!“ *

Protože ten si zbudoval Svrchovaný.

Do svitku vpisuje Pán, když národy sčítá: *

„Ti všichni v něm jsou narozeni.“

Jako v tanci se radují, kdo v tobě žijí: *

„Všechny prameny mé spásy jsou v tobě.“

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Slavné věci se o tobě vyprávějí, Panno Maria. Aleluja.

Maria všechno uchovávala v srdci. Aleluja.

A rozvažovala o tom. Aleluja.

PRVNÍ ČTENÍ

Z Písně písní

2,8-14; 8,6-7

Miláček přichází

Hlas mého miláčka!

Právě přichází,

běží po horách,

skáče po pahorcích.

Můj miláček se podobá gazele

nebo kolouchu laně.

Hle – už stojí za naší zdí,

dívá se okny,

nahlíží mřížovím.

Můj miláček se ujímá slova

a říká mi:

„Vstaň, moje milá,

moje krásko, a pojď!

Hle, už přešla zima,

déšť přestal a minul.

Květy se objevily na zemi,

přišel čas ke zpěvu,

vrkání hrdličky je slyšet po kraji.

Zrají plody fíkovníku,

poupata révy voní.

Vstaň a pojď, moje milá,

moje krásko, pojď!

Moje holubičko ve skalním úkrytu,

v dutině srázu,

ukaž mi svoji tvář,

ať slyším tvůj hlas,

vždyť tvůj hlas je líbezný

a půvabná je tvoje tvář.“

Polož mě jako pečeť na své srdce,

jako pečeť na své rámě,

neboť silná jako smrt je láska,

nezlomná jako podsvětí je vášeň.

Její výheň je výheň ohně,

plamen Hospodinův.

Zátopy vod nemohou uhasit lásku

a proudy řek ji neodplaví.

Kdyby chtěl někdo za vše, co má v domě,

koupit lásku,

sklidí svrchovanou hanbu.

RESPONSORIUM

Lk 1,41b-43.44

Alžběta byla naplněna Duchem Svatým a zvolala mocným hlasem: Požehnaná jsi mezi ženami a požehnaný plod života tvého! * Jak jsem si zasloužila, že matka mého Pána přišla ke mně? Aleluja.

Vždyť jakmile zazněl tvůj pozdrav v mých uších, dítě se živě a radostně pohnulo v mém lůně! * Jak jsem si zasloužila, že matka mého Pána přišla ke mně? Aleluja.

DRUHÉ ČTENÍ

Z homilií svatého kněze Bedy Ctihodného

(Lib. 1,4: CCL 122,25-26.30)

Maria velebí Boha za veliké věci, které jí učinil

Velebí má duše Hospodina a můj duch jásá v Bohu, mém spasiteli. Těmito slovy Maria nejprve vyznává, jakých zvláštních darů se jí dostalo, a potom připomíná všeobecná dobrodiní, jimiž Bůh neustále o lidské pokolení pečuje.

Hospodina velebí duše toho, kdo je všemi svými vnitřními city oddán chvále a službě Boží a kdo plněním Božích přikázání ukazuje, že stále myslí na jeho moc a velebnost. V Bohu, svém spasiteli, plesá duch toho, koho těší už jenom vzpomínka na jeho stvořitele, od něhož očekává věčnou spásu.

Třebaže se tato slova právem hodí na všechny dokonalé, přece se nejvíce slušelo, aby je pronesla blahoslavená Bohorodička, neboť ona výsadou jedinečné milosti planula duchovní láskou k tomu, z jehož tělesného početí se radovala.

Právem mohla jásat v Ježíši, svém spasiteli, zvláštní radostí jako žádný jiný svatý, neboť věděla, že ten, kterého znala jako věčného původce spásy, se zrodí na svět v čase z jejího těla a bude v jedné a téže osobě skutečně její syn i Pán.

Veliké věci mi učinil ten, který je mocný. Nic tedy nepřičítá jako zásluhu sobě, všechnu svou velikost pokládá za dar od Boha; on jediný je sám svou podstatou mocný a veliký, a ze svých věrných, kteří jsou malí a slabí, činí silné a velké.

Správně pak dodala: Jeho jméno je svaté. Tak povzbudila ty, kdo ji slyšeli, a učí všechny, k nimž dospějí její slova, že se mají utíkat k víře a vzývání jeho jména, aby i oni mohli mít účast na věčné svatosti a pravé spáse, podle slov proroka: Spasí se ten, kdo bude vzývat Hospodinovo jméno. A to je to jméno, o němž říká výše: Můj duch jásá v Bohu, mém spasiteli.

A tak se ujal v církvi dobrý a spasitelný zvyk, že všichni zpívají každý den při nešporách spolu s žalmy také její chvalozpěv. A touto každodenní připomínkou vtělení Páně se rozněcuje srdce věřících k pravé oddanosti a myšlenkou na příklad jeho Matky se upevňuje v ctnostech. A je vhodné, že se to děje při nešporách, když nastává čas klidu; neboť tehdy se máme, znaveni denní námahou a rozptýleni různými myšlenkami, vnitřně usebrat a rozjímáním přijít k sobě.

RESPONSORIUM

Lk 1,45-46; Žl 65 (66),16

Blahoslavená, která jsi uvěřila, že se splní to, co ti bylo řečeno od Pána! Maria řekla: * Velebí má duše Pána. Aleluja.

Pojďte a poslyšte, bohabojní, povím, co Bůh mi dobrého činí. * Velebí má duše Pána. Aleluja.

HYMNUS Bože, tebe chválíme

Bože, tebe chválíme. *

Tebe, Pane, velebíme.

Tebe, věčný Otče, *

celá země uctívá.

Tobě všichni andělé, *

tobě všechny moci nebeské,

tobě cherubové, tobě serafové, *

bez ustání provolávají:

Svatý, * Svatý, * Svatý, *

Pán, Bůh zástupů!

Plná jsou nebesa i země *

tvé vznešené slávy.

Tebe oslavuje *

skvělý sbor apoštolů,

tebe oslavuje *

velký počet proroků,

tebe oslavují *

bělostné šiky mučedníků,

tebe oslavuje *

církev po širém světě:

tebe, Otce, *

neskonale velebného,

tvého milovaného, *

pravého a jediného Syna,

stejně jako Ducha Svatého, *

Utěšitele.

Ty jsi Král slávy, *

Kriste!

Ty jsi Otcův *

věčný Syn.

Abys vysvobodil člověka, přijals jeho tělo *

a neváhal ses narodit z Panny.

Ty jsi zvítězil nad smrtí *

a otevřel věřícím království nebes.

Sedíš po pravici Boží *

ve slávě Otce.

Věříme, že přijdeš *

jako soudce.

Proto tě prosíme, pomoz svým služebníkům; *

vždyť jsi je vykoupil předrahou krví!

Dej, abychom byli uvedeni k tvým svatým *

do věčné slávy.

* Poslední část (prosby) se může vynechat:

* Zachraň, Pane, svůj lid *

a žehnej svému dědictví.

Kraluj mu *

a vyvyš jej na věky.

Každého dne *

dobrořečíme tobě

a chválíme tvé jméno na věky, *

až na věky věků.

Rač nás, Pane, tohoto dne *

chránit před hříchem.

Smiluj se nad námi, Pane, *

smiluj se nad námi.

Sešli nám, Pane, své milosrdenství, *

jak v tebe doufáme.

V tebe, Pane, doufám, *

nebudu zahanben na věky.

MODLITBA

Modleme se.

Všemohoucí, věčný Bože, tys vedl blahoslavenou Pannu Marii vnuknutím Ducha Svatého, aby navštívila Alžbětu; prosíme tě, dej, ať jsme i my vždy poslušni jeho hlasu a můžeme tě spolu s Marií velebit. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Nakonec se připojí:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Modlí-li se někdo sám, může toto zvolání vynechat.

Při slavení prodloužené vigilie před nedělí nebo slavností se vsunou před chvalozpěv Bože, tebe chválíme kantika a evangelium, jak je uvedeno v Dodatku (zatím ještě není zpracován pro online breviář).

Předchází-li modlitba se čtením bezprostředně před jinou částí liturgie hodin, může se začínat hymnem z této následující části; na konci modlitby se čtením se vynechá závěrečná modlitba i zvolání Dobrořečme Pánu a následující část začíná bez úvodního verše s odpovědí a Sláva Otci.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky