## 24. prosinec 2025

## Středa, doba adventní, 4. týden
4. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li pozvání k modlitbě.

HYMNUS

Přijď, Spasiteli plemen všech,

zrozením z Panny nám se zjev,

ať celý svět zří s podivem,

jak zrodit se Bůh může jen.

Bez přičinění mužského,

vdechnutím Ducha Svatého

Boží Slovo se vtělilo,

v plod života se rozvilo.

Pel nevinnosti Panny klín

neztratil obtěžkáním tím,

zástava ctnosti nad ní vlá,

že v chrámě tom Bůh přebývá.

On rytíř dvojí podstaty

už z královské té komnaty

jak ženich pro svou nevěstu,

hle, vydává se na cestu.

Ty, jenž jsi Otci rovný Syn,

přepásán pásem tělesným,

našeho těla slabosti

nepřestaň menšit milostí.

Jesličky tvé jsou před tebou,

prosvítá nový úsvit tmou.

Ať jas ten neustoupí tmě

a ohněm víry stále žhne.

Laskavý Vládce, Ježíši,

buď s Otcem ti čest nejvyšší,

i Duchu, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Oslavuj Pána, duše má, na jeho dobra nezapomeň!

Žalm 102 (103)
Chvála Božího milosrdenství
Z milosrdné lásky našeho Boha nás navštívil ten, který vychází z výsosti. (Srov. Lk 1, 78)
I

Oslavuj Pána, duše má, *

mé nitro jeho svaté jméno!

Oslavuj Pána, duše má, *

na jeho dobra nezapomeň!

Všechny tvé viny odpouští, *

ze všech tvých neduhů tě léčí;

tvůj život chrání záhuby, *

věnčí tě láskou, slitováním;

on blahem sytí tvoje dny, *

jak orlu obnovil tvou mladost.

Pán koná skutky milosti: *

všem utlačeným zjedná právo.

Ukázal cestu Mojžiši, *

své skutky dětem Izraele.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Oslavuj Pána, duše má, na jeho dobra nezapomeň!

Ant. 2 Jak otec dětem odpouští, Pán je k svým věrným milostivý.

II

Vlídný a laskavý je Pán, *

shovívavý a milosrdný.

Nechce se ustavičně přít, *

navěky v hněvu setrvávat.

Nesplácí hříchy, nejedná, *

jak pro své viny zasloužíme.

Vždyť jak ční nebe nad zemí, *

tak velkou lásku má k svým věrným.

Jak od východu k západu *

vzdaluje od nás naše viny.

Jak otec dětem odpouští, *

Pán je k svým věrným milostivý.

Ví, z čeho jsme stvořeni, *

má na mysli, že jsme jen hlína.

Jsou jako tráva lidské dny: *

rozkvetou jako polní kvítek,

zavane vítr, sfoukne jej, *

a stopy po něm nezůstane.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Jak otec dětem odpouští, Pán je k svým věrným milostivý.

Ant. 3 Oslavte Pána, díla Páně.

III

Však láska Páně do věků, *

je dobrotiv až k dětem dětí

u těch, kdo jeho smlouvu ctí *

a plní jeho přikázání.

Pán zřídil si trůn v nebesích *

a jeho vláda řídí vesmír.

Oslavte Pána, chvalte jej, †

vy jeho poslové, vy silní, *

kdo konáte, co on vám káže!

Oslavte Pána, zástupy, *

vy, kdo jste v službách jeho vůle!

Oslavte Pána, díla Páně, †

všude, kam sahá jeho vláda! *

Oslavuj Pána, duše má!

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Oslavte Pána, díla Páně.

Slova svá zjevil Jákobovi.

Zákony, příkazy Izraeli.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Izaiáše

51,17 – 52,2.7-10

Jeruzalému je hlásána radostná zvěst

Probuď se, probuď, vstaň, Jeruzaléme!

Pil jsi z Hospodinovy ruky kalich jeho hněvu;

číši opojení jsi pil a vyprázdnil.

Nevede ho nikdo

ze všech synů, které zrodil,

nedrží ho za ruku nikdo

ze všech synů, které vychoval.

To obojí tě stihlo

– kdo s tebou bude mít soucit?

Zpustošení a zkáza, hlad a meč

– kdo tě potěší?

Tvoji synové leží bez vlády

na rozích všech ulic

jako antilopa v síti,

zahrnuti Hospodinovým hněvem,

hrozbami tvého Boha.

Proto slyš to, ubohý

a opilý, ale ne vínem!

Tak praví tvůj pán,

Hospodin a tvůj Bůh, který se zastává svého lidu:

„Hle, vzal jsem z tvé ruky kalich opojení,

číši svého hněvu;

už ho nebudeš pít.

Dám ho do ruky tvých trýznitelů,

kteří ti říkali: ‚Sehni se, ať přes tebe přejdem!‘

Svůj hřbet jsi učinil zemí,

cestou pro chodce.“

Povstaň, povstaň,

sílu si oblékni, Sióne!

Oblékni si svůj nádherný oděv,

Jeruzaléme, svaté město,

neboť už do tebe nevstoupí

neobřezaný a poskvrněný.

Z prachu se otřes, vstaň,

zajatý Jeruzaléme!

Zbav se okovů své šíje,

zajatá siónská dcero!

Jak je krásné vidět na horách

nohy posla, který přináší radostnou zprávu,

který zvěstuje pokoj,

hlásá blaho a oznamuje spásu,

který praví Siónu:

„Bůh tvůj kraluje!“

Slyš! Tvoji strážní pozdvihují hlas

a jásají spolu,

neboť vidí na vlastní oči,

jak se Hospodin vrací na Sión.

Radujte se a jásejte vespolek,

jeruzalémské trosky,

neboť Hospodin utěšil svůj lid,

vykoupil Jeruzalém.

Obnažil Hospodin své svaté rámě

před očima všech národů

a všechny končiny země

uzří spásu našeho Boha!

RESPONSORIUM

Srov. Ex 19,10.11; Dt 7,15; srov. Dan 9,24

Hospodin praví: Posvěťte se, synové Izraele, zítra přijde Pán * a sejme z vás všechnu slabost.

Zítra bude skončena nepravost země a bude vám vládnout Spasitel světa. * A sejme z vás všechnu slabost.

DRUHÉ ČTENÍ

Z kázání svatého biskupa Augustina

(Sermo 185: PL 38,997-999)

Věrnost vypučí ze země, spravedlnost shlédne z nebe

Probuď se, člověče! Pro tebe se Bůh stal člověkem. Probuď se, spáči, vstaň z mrtvých a Kristus tě osvítí. Pro tebe, pravím, se Bůh stal člověkem.

Věčně bys byl mrtev, kdyby se nebyl narodil v čase. Nikdy bys nebyl vysvobozen z hříšného těla, kdyby na sebe nebyl přijal tělo, jako mají hříšní lidé. Byl bys věčným ubožákem, kdyby ti nebyl prokázal milosrdenství. Nebyl bys znovu ožil, kdyby nebyl vyšel vstříc tvé smrti. Byl bys klesl, kdyby ti nebyl oporou. Byl bys zahynul, kdyby nebyl přišel.

Slavme radostně příchod naší spásy a našeho vykoupení. Slavme svátek, ve kterém velký a věčný den přišel z velkého a věčného dne do tohoto našeho tak krátkého a pomíjivého dne.

Jeho nám Bůh poslal jako dárce spravedlnosti, posvěcení a vykoupení. Tak se splnilo, co je v Písmu: Kdo se chlubí, ať se chlubí v Pánu.

Pravda vzešla ze země. Kristus, který řekl: Já jsem pravda, se narodil z Panny. A spravedlnost shlédla z nebe. Kdo věří v toho, který se narodil, ten dosáhne ospravedlnění ne sám ze sebe jakožto člověk, ale od Boha.

Pravda vzešla ze země, poněvadž Slovo se stalo tělem. A spravedlnost shlédla z nebe, poněvadž každý dobrý úděl a každý dokonalý dar přichází shora.

Pravda vzešla ze země, tělo z Marie. A spravedlnost shlédla z nebe, poněvadž nikdo si nemůže nic vzít, není-li mu to dáno z nebe.

Jestliže jsme ospravedlněni na základě víry, žijme v pokoji s Bohem, protože spravedlnost a pokoj se políbily. Skrze Pána našeho Ježíše Krista, protože pravda vzešla ze země. Skrze něho totiž máme přístup k této milosti a pevně v ní stojíme. Naše chlouba je také v tom, že máme naději dosáhnout slávy u Boha. Pavel neříká: „naší slávy“, ale slávy u Boha, protože spravedlnost nevyšla z nás, ale shlédla z nebe. Proto kdo se chlubí, ať se chlubí ne sám sebou, ale v Pánu.

Proto při narození Pána z Panny oznamovali andělé: Sláva na výsostech Bohu a na zemi pokoj lidem, v kterých má Bůh zalíbení.

Odkud ovšem pokoj na zemi, ne-li proto, že pravda vzešla ze země, to jest, že Kristus se narodil z těla? On je náš pokoj: obě dvě části, židy i pohany, spojil v jedno, abychom mohli být lidmi, ve kterých má Bůh zalíbení, láskyplně spojenými poutem jednoty.

Radujme se tedy z této milosti, aby naše sláva svědčila o našem dobrém svědomí. Nechlubme se sami sebou, ale chlubme se v Pánu. Proto je řečeno: Jsi má chlouba, pozvedáš mou hlavu. Vždyť jaká nám od Boha mohla zasvitnout větší milost nežli ta, že maje jednorozeného Syna, učinil jej Synem člověka a naopak zase syna člověka učinil synem Božím?

Hledej zásluhu, hledej příčinu, hledej spravedlnost; a dívej se pozorně, zda najdeš něco jiného nežli milost.

RESPONSORIUM

Iz 11,1.5.2

Vyrazí ratolest z pahýlu Jesse, výhonek vypučí z jeho kořenů. * Spravedlnost bude provazem jeho beder a věrnost pásem jeho ledví.

Spočine na něm duch Hospodinův, duch moudrosti a rozumu, duch rady a síly. * Spravedlnost bude provazem jeho beder a věrnost pásem jeho ledví.

MODLITBA

Modleme se.

Prosíme tě, Pane Ježíši, pospěš a neprodlévej, ať tvůj příchod posilní a povzbudí všechny, kdo plně důvěřují v tvou lásku. Neboť ty žiješ a kraluješ s Bohem Otcem v jednotě Ducha Svatého po všechny věky věků.

Amen.

Nakonec se připojí:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Modlí-li se někdo sám, může toto zvolání vynechat.

Při slavení prodloužené vigilie před nedělí nebo slavností se vsunou před chvalozpěv Bože, tebe chválíme kantika a evangelium, jak je uvedeno v Dodatku (zatím ještě není zpracován pro online breviář).

Předchází-li modlitba se čtením bezprostředně před jinou částí liturgie hodin, může se začínat hymnem z této následující části; na konci modlitby se čtením se vynechá závěrečná modlitba i zvolání Dobrořečme Pánu a následující část začíná bez úvodního verše s odpovědí a Sláva Otci.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky