## 19. červen 2025

## TĚLA A KRVE PÁNĚ
Slavnost

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky a na věky věků. Amen. Aleluja.

Tento úvod se vynechává, předcházelo-li pozvání k modlitbě.

HYMNUS

Dnešní den sváteční prožijme v radosti,

ať naším srdcem zní zpěv pravé zbožnosti.

Pryč s každou veteší, vše se skvěj novostí:

srdce, skutky, hlas jasnější.

Vždyť vzpomínáme teď poslední hostiny.

S beránkem přesný chléb Kristus Pán s bratřími

měl při ní za pokrm, jak nařízeními

Zákon přikázal praotcům.

Slabým dal v Těle svém pramen k občerstvení,

svou Krev dal k pití těm, kdo jsou zarmouceni,

řka: Zde číš vezměte a často pijte z ní

všichni, kdo ve mně věříte.

A tak byl stanoven pro novou Svátost řád,

kterou Pán kněžím jen právo dal konávat.

A proto jenom jim patří brát, rozdávat

ji všem ostatním věřícím.

Tak se Chléb andělský pokrmem lidí stal,

ba ten Chléb nebeský proroctví překonal.

úžasný div: Náš Pán i všeho tvorstva Král

vlastním sluhou je požíván.

Prosíme, Pane náš, Bože Trojjediný,

jenž nás tak podpíráš, jak jsme ti věrnými,

svou cestou přiveď nás do věčné otčiny,

kde v jasném světle přebýváš. Amen.

Nebo:

Sacris sollémniis iuncta sint gáudia,

et ex præcórdiis sonent præcónia;

recédant vétera, nova sint ómnia,

corda, voces et ópera.

Noctis recólitur cena novíssima,

qua Christus créditur agnum et ázyma

dedísse frátribus iuxta legítima

priscis indúlta pátribus.

Dedit fragílibus córporis férculum,

dedit et trístibussánguinis póculum,

dicens: „Accípite quod trado vásculum;

omnes ex eo bíbite.“

Sic sacrifícium istud instítuit,

cuius offícium commítti vóluit

solis presbýteris, quibus sic cóngruit,

ut sumant et dent céteris.

Panis angélicus fit panis hóminum;

dat panis áelicus figúris términum.

O res mirábilis: mandúcat Dóminum

servus pauper et húmilis.

Te, trina Déitas únaque, póscimus;

sic nos tu vísitas sicut te cólimus:

per tuas sémitas duc nos quo téndimus

ad lucem quam inhábitas. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Řekněte pozvaným: Hostinu jsem přichystal, pojďte na svatbu, aleluja.

Žalm 22 (23)
Dobrý pastýř
Beránek je bude pást a vodit k pramenům živé vody. (Zj 7, 17)

Pán je můj pastýř: nemám v ničem nouzi. †

Na tiché, svěží pastviny mě vodí, *

k pramenům, kde si mohu odpočinout.

Mé duši dává svěžest, provází mě *

po správných cestách, věren svému jménu.

I kdybych vešel do rokliny temnot, †

zlého se neděsím: vždyť ty jsi se mnou. *

Tvá hůl a kyj jsou pro mne ochranou.

Před očima mých nepřátel *

k jídlu mi prostíráš,

hlavu mi mažeš olejem, *

má číše přetéká.

Štěstí a přízeň u mne jsou, *

až pokud budu žít,

v Pánově domě přebývám *

do časů nejzazších.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Řekněte pozvaným: Hostinu jsem přichystal, pojďte na svatbu, aleluja.

Ant. 2 Kdo žízní, ať přijde ke mně a pije z věčného pramene.

Žalm 41 (42)
Touha po Bohu a jeho svatyni
Kdo žízní, ať přijde, kdo touží po živé vodě, ať si ji vezme zadarmo. (Zj 22, 17)

Tak jako laň, jež dychtí po tekoucích vodách, *

tak dychtí, Bože, po tobě má duše.

Po Bohu žízním v duši, po svém živém Bohu: *

kdy konečně zas přijdu před tvou tvář?

Ve dne i v noci jenom slzy jsou můj pokrm, *

když denně slýchám: „Kde máš svého Boha?“

Duše mi přetéká, když si to představuji, †

jak pronikal jsem do svatyně Boží *

za chvalozpěvů svátečního davu.

Proč se, má duše, rmoutíš, proč tak ve mně teskníš? †

Jen doufej v Boha, zase ho budu slavit, *

toho, jenž je můj zachránce a Bůh můj!

Jsem sklíčen, proto na tebe tak vroucně myslím †

tu od Jordánu, z hermonského kraje, *

a s této hory, která sluje Misar.

V šumu tvých vodopádů hloubka hloubku volá, *

tvé vlny, slapy přese mne se valí.

Za Pánem ve dne vzhlížím, v noci milost čekám, *

s písní se modlím k Bohu svého žití.

Bohu, své skále říkám: „Proč mě zapomínáš? *

Proč se mám vláčet, nepřítelem tísněn?“

Až do kostí mě bodá posměch protivníků, *

když denně slyším: „Kde máš svého Boha?“

Proč se má duše rmoutíš, proč tak ve mně teskníš? †

Jen doufej v Boha, zase ho budu slavit, *

toho, jenž je můj zachránce a Bůh můj.

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Kdo žízní, ať přijde ke mně a pije z věčného pramene.

Ant. 3 Pán nás sytí vzácnou pšenicí, sytí nás sladkostí skalního medu.

Žalm 80 (81)
Slavnostní obnovení smlouvy
Dejte pozor, aby nikdo z vás neměl srdce zlé a nevěřící. (Žid 3, 12)

Zpívejte Pánu, síle naší, *

jásejte vstříc Bohu Jákobovu!

Dejte se do zpěvu, do bubnů bijte, *

udeřte na zvučnou harfu a loutnu!

Zadujte na rohy o novoluní *

i při úplňku, v den našeho svátku!

Izrael má tak zákonem dáno, *

příkazem od Boha Jákobova,

zřízením, které obdržel Josef, *

když táhl Bůh proti Egypťanům.

Slyším hlas doposud nepoznaný: *

„Otevři ústa a naplním ti je.

Já jeho šíji jsem břemene zbavil, *

košů jsem zprostil jeho ruce.

Volals mě v nouzi, zachránil jsem tě, †

z hromových mračen jsem odpověděl; *

tys mě však u vody v Meribě zkoušel.

Lide můj, slyš mé napomenutí, *

kéž mě Izrael vyposlechne:

Nebudeš míti jiného boha, *

cizímu bohu nesmíš se klanět!

Já jsem Pán, to já jsem Bůh tvůj, *

který tě vyvedl z egyptské země!

Avšak můj národ na můj hlas nedbal, *

Izrael byl mě neposlušen.

Ať tedy dál jsou zaryti srdcem, *

ať jen si dělají podle svého.

Kdyby však byl můj národ mě slyšel, *

kdyby byl Izrael šel mou cestou,

hned bych byl jeho odpůrce srazil, *

svou rukou pokořil nepřátele.

Kdo jej má v zášti, dnes by se klaněl, *

v uctivém strachu by setrval navždy.

Svůj lid bych živil pšenicí vzácnou, *

sytil jej sladkostí skalního medu.“

Sláva Otci i Synu *

i Duchu Svatému,

jako byla na počátku, i nyní i vždycky *

a na věky věků. Amen.

Ant. Pán nás sytí vzácnou pšenicí, sytí nás sladkostí skalního medu.

Moudrost si zbudovala palác, aleluja.

Smísila víno a prostřela stůl, aleluja.

PRVNÍ ČTENÍ

Z druhé knihy Mojžíšovy

24,1-11

Viděli Boha, dokonce i jedli a pili

Hospodin řekl Mojžíšovi: „Vystup k Hospodinu ty a Árón, Nádab a Abiu a sedmdesát z izraelských starších. Klaňte se zdálky. Mojžíš ať přistoupí k Hospodinu sám; ostatní ať nepřistoupí, ani lid ať s ním nevystoupí!“

Mojžíš tedy přišel a sdělil lidu všechna Hospodinova slova a ustanovení. Lid odpověděl jedním hlasem: „Splníme všechno, co mluvil Hospodin!“ Mojžíš pak všechna Hospodinova slova napsal; časně zrána pak vstal a postavil pod horou oltář a dvanáct pamětních kamenů podle dvanácti kmenů Izraele. Poslal jinochy ze synů Izraele, aby obětovali celopaly a přinesli býčky jako pokojné oběti Hospodinu.

Mojžíš vzal polovici krve, vlil ji do obětních misek a zbylou polovicí krve postříkal oltář. Pak vzal knihu smlouvy a četl ji nahlas lidu. A oni řekli: „Poslušně splníme všechno, co mluvil Hospodin.“ Potom vzal Mojžíš krev, pokropil lid a řekl: „Hle, to je krev smlouvy, kterou s vámi sjednal Hospodin podle všech těchto slov.“

Vystoupil Mojžíš a Árón, Nádab i Abiu a sedmdesát izraelských starších. Spatřili Boha Izraele a pod jeho nohama bylo cosi jako podlaha vytvořená ze safírů, cosi jako čisté nebe. Bůh nevztáhl ruku na vybrané muže ze synů Izraele. Mohli Boha vidět. Dokonce i jedli a pili.

RESPONSORIUM

Jan 6,48-50.51

Já jsem chléb života. Vaši otcové jedli na poušti manu, a zemřeli. * Toto je chléb, který sestupuje z nebe, aby ten, kdo ho jí, neumřel.

Já jsem ten chléb živý, který sestoupil z nebe. Kdo bude jíst tento chléb, bude žít navěky. * Toto je chléb, který sestupuje z nebe, aby ten, kdo ho jí, neumřel.

DRUHÉ ČTENÍ

Ze spisů svatého kněze Tomáše Akvinského

(Opusculum 57, in festo Corporis Christi, lect. 1-4)

Jak drahocenná a podivuhodná je to hostina!

Protože nám jednorozený Syn Boží chtěl dát účast na svém božství, přijal naši přirozenost; stal se člověkem, aby člověka zbožštil.

A nejen to: On všechno, co si z našeho vzal, plně vynaložil na naši spásu; své tělo nabídl Bohu Otci v oběť smíření na oltáři kříže a svou krev vycedil jako naše výkupné a jako očistnou lázeň, abychom byli vykoupeni z ubohostí otroctví a očištěni ode všech hříchů.

Aby však v nás zůstávala trvalá památka na toto veliké obdarování, pod způsobami chleba a vína zanechal věřícím své tělo jako pokrm a svou krev jako nápoj.

Jak drahocenná a podivuhodná je to hostina, přinášející spásu a plná všeliké lahodnosti! Neboť co může být vzácnějšího než tyto hody? Nepředkládá se nám totiž žádné maso telat a kozlů jako kdysi za mojžíšského zákona, ale nabízí se nám tu sám Kristus, pravý Bůh. Vzbuzuje snad něco větší podivení než tato svátost?

Žádná jiná svátost není spasitelná jako tato: Zbavuje hříchů, rozmnožuje ctnosti, naplňuje duši hojností všech duchovních darů.

Církev ji přináší za živé i mrtvé, aby měl každý člověk prospěch z toho, co bylo zřízeno pro blaho a spásu všech.

A nikdo není s to vyjádřit sladkost této svátosti, neboť se v ní ochutnává duchovní blaženost přímo z jejího pramene a slaví se v ní památka oné závratné lásky, kterou Kristus ukázal svou smrtí na kříži.

A tak aby se nezměrnost této lásky přímo vryla hluboko do srdce všech věřících, ustanovil Kristus tuto svátost. Stalo se to při poslední večeři, když spolu se svými učedníky oslavil velikou noc a chystal se odejít z tohoto světa k Otci. Touto svátostí zanechal trvalou památku na své umučení, naplnil smysl starozákonních předobrazů, učinil největší ze svých divů a těm, které měl jeho odchod zarmoutit, připravil jedinečnou útěchu.

RESPONSORIUM

Tento chléb, to je tělo, které viselo na kříži; tento kalich, to je krev, která vytékala z boku. Vezměte a jezte tělo Kristovo; vezměte a pijte krev Kristovu. * Jste Kristovy údy.

Abyste nepřestávali tvořit jednotu, jezte pokrm, který vás vzájemně spojuje; abyste si byli vědomi, jakou máte cenu, pijte nápoj, kterým bylo zaplaceno vaše vykoupení. * Jste Kristovy údy.

HYMNUS Bože, tebe chválíme

Bože, tebe chválíme. *

Tebe, Pane, velebíme.

Tebe, věčný Otče, *

celá země uctívá.

Tobě všichni andělé, *

tobě všechny moci nebeské,

tobě cherubové, tobě serafové, *

bez ustání provolávají:

Svatý, * Svatý, * Svatý, *

Pán, Bůh zástupů!

Plná jsou nebesa i země *

tvé vznešené slávy.

Tebe oslavuje *

skvělý sbor apoštolů,

tebe oslavuje *

velký počet proroků,

tebe oslavují *

bělostné šiky mučedníků,

tebe oslavuje *

církev po širém světě:

tebe, Otce, *

neskonale velebného,

tvého milovaného, *

pravého a jediného Syna,

stejně jako Ducha Svatého, *

Utěšitele.

Ty jsi Král slávy, *

Kriste!

Ty jsi Otcův *

věčný Syn.

Abys vysvobodil člověka, přijals jeho tělo *

a neváhal ses narodit z Panny.

Ty jsi zvítězil nad smrtí *

a otevřel věřícím království nebes.

Sedíš po pravici Boží *

ve slávě Otce.

Věříme, že přijdeš *

jako soudce.

Proto tě prosíme, pomoz svým služebníkům; *

vždyť jsi je vykoupil předrahou krví!

Dej, abychom byli uvedeni k tvým svatým *

do věčné slávy.

* Poslední část (prosby) se může vynechat:

* Zachraň, Pane, svůj lid *

a žehnej svému dědictví.

Kraluj mu *

a vyvyš jej na věky.

Každého dne *

dobrořečíme tobě

a chválíme tvé jméno na věky, *

až na věky věků.

Rač nás, Pane, tohoto dne *

chránit před hříchem.

Smiluj se nad námi, Pane, *

smiluj se nad námi.

Sešli nám, Pane, své milosrdenství, *

jak v tebe doufáme.

V tebe, Pane, doufám, *

nebudu zahanben na věky.

MODLITBA

Modleme se.

Pane Ježíši Kriste, tys za nás obětoval své tělo a krev a ve svátosti oltářní zůstáváš mezi námi; dej, ať slavíme památku tvého umučení s takovou úctou, aby nám účast na tvé oběti stále přinášela ovoce vykoupení. Neboť ty žiješ a kraluješ s Bohem Otcem v jednotě Ducha Svatého po všechny věky věků.

Amen.

Nakonec se připojí:

Dobrořečme Pánu.

Bohu díky.

Modlí-li se někdo sám, může toto zvolání vynechat.

Při slavení prodloužené vigilie před nedělí nebo slavností se vsunou před chvalozpěv Bože, tebe chválíme kantika a evangelium, jak je uvedeno v Dodatku (zatím ještě není zpracován pro online breviář).

Předchází-li modlitba se čtením bezprostředně před jinou částí liturgie hodin, může se začínat hymnem z této následující části; na konci modlitby se čtením se vynechá závěrečná modlitba i zvolání Dobrořečme Pánu a následující část začíná bez úvodního verše s odpovědí a Sláva Otci.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky