## 12. květen 2025

## Bl. Jany Portugalské, panny, mnišky
pro dominikány (OP)

Narodila se v Lisabonu 16. února 1452 jako nejstarší z dětí portugalského krále Alfonsa V. a Alžběty z Coimbry [Kuinbry]. Od dětství se kalkulovalo s možným politickým sňatkem. V šestnácti letech požádala otce o svolení vstoupit do kláštera, otec však její žádost odmítl. Během válečné výpravy proti Maurům spravovala království jako regentka. Po návratu krále se jí rozhodnutí pro řeholní život přece jen podařilo prosadit. 25. ledna 1475 vstoupila k dominikánským mniškám v Aveiru. Klášter však patřil mezi nejchudší, nejpřísnější a nejhorlivější. To se králi nelíbilo. Nutil Janu, aby odešla, a vyhrožoval sestrám různými postihy. Pro zachování dobrých vztahů s královským dvorem vystoupila Jana z noviciátu, složila pouze soukromé sliby a v klášteře jen bydlela. Slavné sliby směla složit až v roce 1485. Konala přísné kající skutky a vynikala heroickou pokorou. Před smrtí těžce onemocněla. Všechno obětovala za obrácení hříšníků a za záchranu křesťanských otroků v Africe. Zemřela v Aveiru 12. května 1490 a byla pohřbena v klášterním kostele. Její kult potvrdil 31. prosince 1692 Inocenc XII.

Ranní chvály

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Jitřenka rdí se růžemi,

nebesa zvučí písněmi,

zní světem jásot vítězný,

úpí jen žalář pekelný.

Vždyť statečný a mocný král,

jenž síly smrti pošlapal

a brány pekel vyvrátil,

nám hříšným viny odpustil.

Ač zavalen byl balvanem

a silnou stráží obklopen,

hle, Vítěz vyšlý ze hrobu

jde v triumfálním průvodu.

Je konec všemu úpění,

bezmocný nářek peklem zní:

Náš Pán už z mrtvých slavně vstal,

jak zářný anděl zvěstoval.

Buď věčně, Kriste, věrným svým

plesáním velikonočním.

Nás, milostí tvou vzkříšené,

vem k oslavě své vítězné.

Ježíši, každý tvor tě chval,

neboť jsi slavně z mrtvých vstal,

i Otce, Ducha milosti

ať věčně všechno tvorstvo ctí. Amen.

Ve všední dny po velikonočním oktávu je možné použít následující hymnus:

Ať novým Jeruzalémem

sladce zní nové písně jen,

když ctíme zbožnou účastí,

velikonoční slavnosti.

Vždyť vítězný Lev – Kristus vstal,

řetězy draka připoutal

a hlasem jasně zaznělým

navrátil život zemřelým.

Když vyrval z jícnu podsvětí

kořist, hle z temnot zajetí

vysvobozených sbory jdou

za Kristem v říši zářivou.

Tam slaví triumfální vjezd,

s poctami všemi vítán jest,

zdejší vlast s nebes otčinou

sjednotil v obec jedinou.

V pokoře mu čest vzdávejme,

jej, bojovníci, vzývejme,

ať v nejjasnějším sídle svém

vykáže místa i nám všem.

Buď věčně, Kriste, věrným svým

plesáním velikonočním.

Nás, milostí tvou vzkříšené,

vem k oslavě své vítězné.

Ježíši, každý tvor tě chval,

neboť jsi slavně z mrtvých vstal,

i Otce, Ducha milosti

ať věčně všechno tvorstvo ctí. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Milost Pána Boha budiž s námi, aleluja.

Žalm 89 (90)
Milost Páně budiž s námi
U Pána je jeden den jako tisíc roků, a tisíc roků jako jeden den. (2 Petr 3, 8)

Pane, tys byl naše útočiště, *

z pokolení do pokolení.

Ještě dřív, než zrodila se horstva, †

ještě nežli vznikla zem a vesmír, *

z věčna do věčna jsi, Bože, ty!

Smrtelníky vracíš v prach a říkáš: *

„Děti lidské, navraťte se zpět!“

Neboť co je tisíc let v tvých očích, †

nežli jeden den, co včera minul, *

nežli jedna hlídka za noci!

Vždyť ty sám rok za rokem je siješ, *

jsou jak tráva, která dorůstá:

s jitrem vyrazí a žene vzhůru, *

a již večer uvadá a schne.

A my vpravdě hyneme tvým hněvem, *

rozhorlením tvým jsme zděšeni.

Ty máš naše viny před očima, *

skryté hříchy zjevně před sebou.

Naše dny v tvém hněvu odplývají, *

naše léta odvanou jak vzdech.

Náš věk čítá sedmdesát roků, *

osmdesát v dobrém případě,

vesměs plných těžkostí a trampot; *

přeletí, a odvanem i my.

Kdo zná všechnu sílu tvého hněvu, *

kdo se strachuje tvé nevole?

Naše dny nás nauč správně čítat, *

ať konečně srdcem zmoudříme!

Obrať se k nám, Pane, neotálej, *

služebníkům svým buď milostiv!

Syť nás od rána svým slitováním, *

ať nám život projde v radosti!

Potěš nás již za všechny dny strastí, *

za léta, kdy znali jsme jen zlé.

Zjev svým služebníkům svoje dílo, *

jejich dětem všechnu slávu svou!

Milost Pána, Boha budiž s námi, †

žehnej hojně práci našich rukou, *

práci našich rukou dopřej zdar! △

Ant. Milost Pána Boha budiž s námi, aleluja.

Ant. 2 Tmu před nimi změním ve světlo, aleluja.

Kantikum
Chvalozpěv o Bohu, vítězi a spasiteli

Iz 42, 10-16

Zpívali před trůnem píseň novou. (Zj 14, 3)

Zapějte Pánu novou píseň, *

chvalte ho, všechny končiny země!

Plavci na moři i se vším, čeho je plno, *

ostrovy i ti, kdo je obývají.

Ať jásá poušť a osady na ní, *

stanové tábory, v nichž bydlí Kedar!

Ať se radují všichni, kdo ve skalách bydlí, *

nechť plesají na vrcholcích hor.

Ať vzdávají chválu Pánu, *

jeho slávu ať ostrovy zvěstují.

Pán vychází jako hrdina, *

jak válečník po boji touží,

začíná bojový pokřik, *

svým nepřátelům ukáže sílu.

Dosud jsem mlčel a byl jsem trpělivý, †

ale teď chci křičet jak žena při porodu, *

vztekat se a soptit.

V poušť změním hory a kopce, *

veškeré jejich zeleni dám zvadnout.

Řeky proměním v suchou zemi, *

a její bažiny vysuším.

Po cestách neznámých povedu slepce, *

dám jim kráčet po stezkách, kudy nešli;

tmu ve světlo před nimi změním, *

a co je křivé, srovnám. △

Ant. Tmu před nimi změním ve světlo, aleluja.

Ant. 3 Cokoli Pánu zlíbí se, to činí, aleluja.

Žalm 134 (135), 1-12
Bůh je Pán světa a dobrodinec svého lidu
Vy jste rod vyvolený... abyste rozhlašovali, jak veliké věci vykonal ten, který vás povolal ze tmy ke věčnému podivuhodnému světlu. (1 Petr 2, 9)

Jméno Páně velebte, *

chvalte, služebníci Páně,

bdící v domě Pánově, *

na nádvořích svého Boha.

Chvalte Pána, předobrý je Pán, *

opěvujte jeho drahé jméno!

Neboť Pán si zvolil Jákoba, *

Izraele za vlastnictví svoje.

Já přece dobře vím, že Pán je velký *

a že náš Bůh je nade všechny bohy.

Cokoli Pánu zlíbí se, to činí *

na nebi, na zemi i v hloubkách moří.

On mračna přivádí až z konců země, †

on svými blesky přivolává deště, *

on ze svých komor bouři s větrem pouští.

Prvorozence egyptské on pobil, *

od lidí tamějších až po dobytek.

Znamení seslal, Egypte, a divy *

na faraona se vším jeho dvorem.

On potřel mnohé národy svou mocí, *

zahubil mnohé silné panovníky:

Sehona, jenž byl králem Amoritů, †

jakož i Oga, krále bašanského *

a všechny krále v kananejské zemi.

Dal jejich kraje potom za dědictví, *

dědictví Izraeli, svému lidu. △

Ant. Cokoli Pánu zlíbí se, to činí, aleluja.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Řím 10, 8b-10

Blízko tebe je to slovo, máš ho v ústech i ve svém srdci; to je slovo víry, kterou hlásáme. Jestliže tedy ústy vyznáváš, že Ježíš je Pán, a v srdci věříš, že ho Bůh vzkřísil z mrtvých, budeš spasen. Víra v srdci vede ke spravedlnosti, vyznání ústy vede ke spáse.

KRÁTKÉ RESPONSORIUM

Pán vstal z hrobu. * Aleluja, aleluja. Pán.

Ten, který pro nás visel na kříži. * Aleluja, aleluja. Sláva Otci. Pán.

ZACHARIÁŠOVO KANTIKUM

Ant. k Zachariášovu kantiku Já jsem pastýř dobrý; já pasu své ovce a dávám za ně svůj život, aleluja.

PROSBY

Sláva Boha Otce se zjevila světu smrtí a vzkříšením jeho Syna. Prosme ho s důvěrou:

Bože, osvěcuj naše srdce.

Bože, Otče světel, tys ozářil svět jasem slavného vzkříšení Kristova,

osvěcuj dnes naši mysl světlem víry.

Zmrtvýchvstáním svého Syna jsi lidem otevřel bránu věčnosti,

uchovej nám při naší práci naději na život věčný.

Skrze svého vzkříšeného Syna jsi poslal na svět Svatého Ducha,

zapal naše srdce ohněm své lásky.

Ježíš Kristus zemřel pro nás na dřevě kříže,

kéž je nám dnes spásou a vykoupením.

Otče náš.

MODLITBA

Bože, tys posiloval vytrvalost blahoslavené Jany, když žila na královském dvoře uprostřed světských marností; prosíme tě, ať se věřící dokážou na její přímluvu odpoutat od věcí pozemských a zamilovat si dobra nebeská. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky