## 9. leden 2025

## Čtvrtek, doba vánoční, 2. týden
2. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Když uzří dítě králové,

padají v prach a dary své,

zlato i myrhu s kadidlem

mu nesou s láskou v srdci svém.

Všimni si, Hochu, pečlivě

odznaku říše, moci své.

Tvůj věčný Otec trojí cíl

poslání tvému předurčil.

Kadidlo sábské, zlatý dar

hlásají, že jsi Bůh a Král,

zatímco vonné myrhy drť

předvídá temný hrob a smrt.

Slavnější jsi všech velkoměst,

Betléme, jemuž dáno jest,

že narodit se v tobě směl

vtělený Bůh, náš Spasitel.

Jak proroci to hlásali

a v Písmě zaznamenali,

mu Otec – Tvůrce – přikázal,

by vládu do svých rukou vzal.

Vládu nade vším, co kde jest,

nad zemí, moři, světy hvězd,

od východu až k západu,

od nebe k pekel základu.

Ježíši, tebe každý chval,

pohanům že ses ukázal,

i Otce, Ducha milosti,

po všechny věky věčnosti. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Tys nám dal, Pane, zvítězit, povždy budeme chválit tvé jméno.

Žalm 43 (44)
Lid v tísni žádá o pomoc
V tom ve všem skvěle vítězíme skrze toho, který si nás zamiloval. (Řím 8, 37)
I

Na vlastní uši jsme slýchali, Bože, *

otcové naši nám vyprávěli

o tom, cos vykonal za jejich dnů, *

v tom dávném čase rukou svou.

Pohany vyhnals, je jsi tam vsadil, *

národy potřels a jim jsi dal růst.

Nedobyli si mečem tu zemi, *

nezvítězilo jejich rámě,

nýbrž tvá pravice, tvoje rámě, *

tvá jasná tvář jen z lásky k nim.

Ty jsi to, ty, můj král a můj Bůh, *

jenž jsi dal zvítězit Jákobovi.

S tebou jsme zdolali nepřátele, *

tvým jménem deptáme protivníky.

Na svém luku si nezakládám, *

nevděčím za vítězství meči:

tys nám dal zvítězit nad nepřáteli, *

pokořils ty, kdo nás nenávidí.

Proto jsme denně se chlubili Bohem, *

povždy jsme chválili tvé jméno. △

Ant. Tys nám dal, Pane, zvítězit, povždy budeme chválit tvé jméno.

Ant. 2 Ušetři, Pane, svůj lid, nedávej v potupu své dědictví.

II

Teď jsi nás odvrhl, ponechal v hanbě, *

netáhneš, Bože, už do boje s námi.

Nechals nás utíkat před nepřítelem, *

loupí nás ti, kdo nás nenávidí.

Vydals nás v plen jak jateční stádo, *

mezi pohany rozptýlil jsi nás.

Lacino prodáváš svůj národ, *

pramálo jsi tím prodejem získal.

Sousedům dal jsi nás v opovržení, *

všem kolem dokola k hanbě a smíchu.

Dopustils, že jsme v přísloví vešli, *

pohané nad námi kývají hlavou.

Stále svou hanbu mám před očima, *

studem se celý červenám v tváři,

slyším-li samou hanu a výsměch, *

vidím-li mstivého nepřítele. △

Ant. Ušetři, Pane, svůj lid, nedávej v potupu své dědictví.

Ant. 3 Povstaň, Pane, a ve své milosti nás vysvoboď.

III

A toto všechno dolehlo na nás, †

i když jsme na tebe nezapomněli, *

úmluvu s tebou neporušili,

naše srdce se neodvrátilo, *

nesešly naše kroky z tvé cesty,

a tys nás rozbil v šakalích místech, *

ty jsi nás zastřel temnotami.

Kdybychom bývali zapomněli †

na svaté jméno svého Boha *

a vztáhli ruce k cizímu bohu,

což by to Bůh byl nezpozoroval? *

On přece zná všechny tajnosti srdce.

Pro tebe stále nás pobíjejí, *

jednají s námi jak s jatečním stádem.

Procitni, Pane, proč ještě spíš? *

Vzbuď se a nechtěj nás zatratit navždy!

Proč stále před námi skrýváš svou tvář, *

bídu a strast naši zapomínáš?

Naše duše je sražena v prach, *

na zemi ulpělo naše tělo.

Povstaň už, Pane, na pomoc pospěš, *

v milosti své nás vysvoboď! △

Ant. Povstaň, Pane, a ve své milosti nás vysvoboď.

Pán nás naučí svým cestám.

A budeme chodit po jeho stezkách.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Izaiáše

63,7-19

Připomenutí Boží lásky k opuštěnému lidu

Hospodinovu lásku chci hlásat,

Hospodinovy slavné činy,

za všechno, co nám Hospodin udělil,

za velkou štědrost pro dům Izraele,

kterou ukázal podle svého smilování,

podle množství své lásky.

Řekl: „Je to můj vlastní lid,

synové, kteří nikdy nezklamou.“

Proto se jim stal spasitelem.

Ve všelikém jejich soužení nebyl to posel, nebyl to anděl,

ale on sám je vysvobodil;

ve své lásce, v útrpnosti on sám je vykoupil;

zvedl je a nosil

ve všech dávných dobách.

Oni se však vzpírali

a uráželi jeho svatého ducha;

proto se jim změnil v nepřítele

a sám s nimi válčil.

Vzpomenul na dávné časy,

na Mojžíše a jeho národ:

Kde je ten, který je vyvedl z moře

s pastýřem svého stáda?

Kde je ten, který mu dal do nitra

svého svatého ducha?

Ten, který přivedl na Mojžíšovu pravici

své slavné rámě,

ten, který před nimi rozdělil vody,

aby si zjednal jméno věčné,

ten, který je vedl hlubinami

bez úrazu jako koně na poušti.

Jako stádo, které sestupuje údolím,

vedl je Hospodinův duch na místo odpočinku;

tak jsi vedl svůj lid,

abys oslavil svoje jméno.

Pohlédni z nebe a dívej se

ze svého svatého a slavného sídla:

Kde je tvá horlivost a tvá síla?

Přestala tvá horoucí láska

a tvé slitování se mnou.

Vždyť tys přece náš otec!

Abrahám nás nezná,

Izrael o nás neví,

ty, Hospodine, jsi náš otec;

„náš vykupitel“

je tvoje dávné jméno.

Proč jsi dopustil, Hospodine,

že jsme zbloudili z tvých cest,

že nám ztvrdlo srdce,

abychom před tebou neměli bázeň?

Usmiř se kvůli svým služebníkům

pro kmeny, které jsou ti vlastní!

Nakrátko ovládli bezbožní tvůj svatý lid,

naši nepřátelé pošlapali tvoji svatyni.

Stali jsme se lidem jako v dávné době,

kdy jsi nám nevládl

a kdy jsme neměli tvé jméno.

Kéž bys protrhl nebe a sestoupil!

Před tvou tváří by se rozplynuly hory.

RESPONSORIUM

Srov. Iz 63,19; 59,11

Jsme na tom tak, jako bys nám byl nikdy nevládl a my nebyli tvým lidem. * Kéž bys protrhl nebe a sestoupil.

Čekáme na právo, ale nepřichází; na spásu, ale vzdálila se od nás. * Kéž bys.

DRUHÉ ČTENÍ

Z promluvy svatého biskupa Prokla Konstantinopolského

(Oratio 7 in sancta Theophania, 1-3: PG 65,758-759)

Posvěcení vod

Kristus se zjevil světu. Vnesl do jeho chaosu řád, a tak učinil svět jasným a radostným. Hřích světa vzal na sebe a nepřítele světa srazil. Posvětil prameny vod a osvítil lidské duše. K divům připojil divy ještě větší.

Dnes se totiž země a voda podělily o Spasitelovu milost a celý svět je plný radosti; vždyť dnešní svátek připomíná světu ještě více divů než předcházející slavnost.

O slavnosti Spasitelova narození se radovala země, protože nesla v jeslích Pána veškerenstva; dnes o Zjevení Páně se nadmíru raduje voda. Raduje se proto, že v Jordánu se jí dostalo milosti posvěcení.

Při předchozí slavnosti jsme hleděli na křehké novorozeně, obraz naší křehkostí. Avšak o dnešním svátku vidíme dospělého, dokonalého muže v náznaku toho, jenž dokonalý vychází z dokonalého. Tehdy se Král oblékal do purpurového pláště těla; dnes se Pramen všeho halí do vod řeky Jordánu.

Nuže tedy, hleďte na nové neuvěřitelné divy: Slunce spravedlnosti se omývá v Jordánu, Oheň se noří do vody a Bůh je posvěcován člověkem.

Dnes se všechno stvoření ozývá chvalozpěvem a volá: Požehnaný, jenž přichází ve jménu Páně. Požehnaný, jenž přichází v každý čas: nepřichází přece nyní poprvé.

Kdo je to? Promluv jasně, blahoslavený Davide: Pán je Bůh a zjevil se nám. A neříká to jenom prorok David, ale také apoštol Pavel se připojuje k jeho svědectví a praví: Projevila se Boží dobrota, která přináší spásu všem lidem; a vede nás. Ne některým, ale všem: neboť všem, Židům stejně jako Řekům, dává ochotně spásu prostřednictvím křtu, nabízejíc křest jako všem společné dobrodiní.

Nuže, pohleďte na podivuhodnou novou potopu, zjevně daleko významnější a mocnější, než byla ta za časů Noemových. Tehdy totiž voda potopy lidský rod zahubila; nyní však mocí toho, jenž byl pokřtěn, byli ti, které zaplavila voda křtu, povoláni ze smrti k novému životu. Tehdy holubice nesoucí olivovou ratolest jen ohlašovala libou vůni nejvyššího vládce, Krista; nyní však Duch Svatý sestupující v podobě holubice nám přímo ukazuje milosrdného Pána.

RESPONSORIUM

Dnes se nám zjevil Kristus, světlo ze světla, a Jan ho pokřtil v řece Jordánu. * Věříme, že se narodil z Panny Marie.

Otevřelo se nebe a bylo slyšet Otcův hlas. * Věříme.

MODLITBA

Modleme se.

Bože, tvůj jednorozený Syn přišel na svět ve skutečném lidském těle a stal se jedním z nás; dej, prosíme, ať jsme skrze něho vnitřně přetvořeni k účasti na jeho božství. Neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky