## 28. prosinec 2025

## SVATÉ RODINY JEŽÍŠE, MARIE A JOSEFA
Svátek

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Jistě nám sladce při vzpomínce bude

na Nazaret a na obydlí chudé,

sladší je písní Kristův život skrytý

teď oslaviti.

Tam s Josefem Pán tráví mladá léta

v řemesle jeho, skryt před zraky světa,

za jeho lásku pomocí mu splácí

při těžké práci.

Nejlepší matka dlí u Syna svého,

dlí u snoubence pokorná choť jeho.

Ulehčit práci unaveným touží

tím, že jim slouží.

Vy, kteří znáte lopotu všech lidí

i zlo, jímž trpí, pomozte nám z bídy

a k všem, co k vám se utíkají v tísni,

skloňte zrak vlídný.

Ježíši, tobě buď moc, čest i sláva

za vzorný příklad, jejž tvůj život dává.

Ty vládneš s Otcem, Duchem Těšitelem

ve světě celém. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Když rodiče přinesli dítě Ježíše, vzal ho Simeon do náručí a velebil Boha.

Žalm 23 (24)
Pán vstupuje do své svatyně
Kristu se při jeho nanebevstoupení otevřely brány nebe. (Sv. Irenej)

Pánu zem patří se vším, co nese, *

jeho je svět i vše, co v něm žije.

Sám jej založil nad oceány, *

upevnil nad tekoucími proudy.

Kdo smí vstoupit na horu Páně, *

stanout na jeho svatém místě?

Ten, kdo má čisté ruce i srdce, *

neklame, nepřísahá křivě.

Dostane od Pána požehnání, *

u Boha Zachránce nalezne pomoc.

To je rod těch, kdo hledají Pána, *

hledají tvář Boha Jákobova.

Zvyšte se ještě, vy brány, †

zvětšte se, pradávné vjezdy, *

pro příchod slavného krále!

„Kdo je ten král tak slavný?“ †

Pán, jenž je silný a mocný, *

Pán, který mocný je v boji.

Zvyšte se ještě, vy brány, †

zvětšte se, pradávné vjezdy, *

pro příchod slavného krále!

„Kdo je ten král tak slavný?“ †

On, Pán zástupů věčných, *

On, král věčné slávy! △

Ant. Když rodiče přinesli dítě Ježíše, vzal ho Simeon do náručí a velebil Boha.

Ant. 2 Mudrci vstoupili do domu a spatřili dítě s jeho matkou Marií.

Žalm 45 (46)
Pán je nám útočištěm, je naší silou
Dají mu jméno Emanuel, to znamená „Bůh s námi“. (Mt 1, 23)

Pán je nám útočištěm, je naší silou, *

projevil se nám největší pomocí v tísni.

Proto nemáme strach, ať země se třese, *

ať se kácejí hory do hlubin moře.

Ať jeho vody bouří a vlnami kypí, *

ať se tetelí pod jejich příbojem hory,

jen když Pán nebeských zástupů zůstává s námi, *

když Bůh Jákobův je naším ochranným hradem.

Řeka rameny Boží město blaží, *

chrání svatý příbytek Nejvyššího.

Bůh v jeho středu, proto se nezhroutí nikdy, *

s časným úsvitem Bůh mu na pomoc chvátá.

Běsnily národy, otřásaly se říše; *

zahřměl svým hlasem a rozsouvala se země.

Ale Pán nebeských zástupů zůstává s námi, *

jest Bůh Jákobův naším ochranným hradem.

Pojďte a bedlivě pohleďte na skutky Páně, *

toho, jenž úžas šíří po celé zemi!

Válkám on činí přítrž až k hranicím země *

luky a oštěpy láme, spaluje štíty.

„Ustaňte přece a ve mně uznejte Boha, *

jenž stojí nad všemi národy, nad celou zemí!“

Neboť Pán nebeských zástupů zůstává s námi, *

jest Bůh Jákobův naším ochranným hradem. △

Ant. Mudrci vstoupili do domu a spatřili dítě s jeho matkou Marií.

Ant. 3 Josef vstal, vzal v noci dítě i jeho matku a odebral se do Egypta.

Žalm 86 (87)
Boží město, matka všech národů
Jeruzalém, pocházející shora, je svobodný – a je to naše matka. (Gal 4, 26)

Miluje Pán, co založil na svaté hoře: *

siónské brány nad všechna jákobská sídla.

Ty město Boží, sám praví na tvoji slávu: *

„Rahab i Bábel přičítám k těm, co mě znají!

Hle, Filišťané, Tyrští i Etiopané, *

ti všichni v něm jsou narozeni.

Vpravdě však Sión každý nazývá: Matko!“ *

Protože ten si zbudoval Svrchovaný.

Do svitku vpisuje Pán, když národy sčítá: *

„Ti všichni v něm jsou narozeni.“

Jako v tanci se radují, kdo v tobě žijí: *

„Všechny prameny mé spásy jsou v tobě.“ △

Ant. Josef vstal, vzal v noci dítě i jeho matku a odebral se do Egypta.

Všichni tvoji synové budou učedníky Páně.

Štěstí tvých synů bude veliké.

PRVNÍ ČTENÍ

Z listu svatého apoštola Pavla Efezanům

5,21 – 6,4

Křesťanský život v rodině

Podřizujte se jeden druhému z úcty ke Kristu.

Ženy ať jsou podřízeny svým mužům, jako kdyby to byl sám Pán. Muž je totiž hlavou ženy, podobně jako je Kristus hlavou církve, sám Spasitel svého tajemného těla. Jako je církev podřízena Kristu, tak i ženy mají být svým mužům podřízeny ve všem

Muži, každý z vás ať miluje svou ženu, jako Kristus miloval církev a vydal sám sebe za ni, aby ji posvětil a očistil koupelí ve vodě a slovem. Tím si chtěl církev připravit slavnou, bez poskvrny, vrásky nebo něčeho takového, aby byla svatá a bez vady. Tak také muž má mít svou ženu rád jako vlastní tělo. Kdo má svou ženu rád, projevuje tím lásku sám sobě. Nikdo přece nemá v nenávisti vlastní tělo, ale dává mu jíst a přeje mu. Tak i Kristus jedná s církví, protože jsme údy jeho těla. Proto opustí člověk otce i matku a připojí se k své manželce a ze dvou se stane jen jeden člověk. Toto tajemství je veliké; mám na mysli vztah Krista a církve. A proto každý z vás ať miluje svou ženu jako sám sebe a manželka ať zase svému muži projevuje úctu.

Děti, poslouchejte své rodiče, jak se to sluší u křesťanů, protože tak to má být. Cti svého otce i matku – to je první přikázání, při kterém se slibuje odměna: aby se ti dobře vedlo a abys dlouho žil na zemi.

A vy, otcové, nedrážděte svoje děti ke hněvu, ale vychovávejte je v kázni a napomínejte je z pověření Páně.

RESPONSORIUM

Ef 6,1-2.3; Lk 2,51

Děti, poslouchejte své rodiče, jak se to sluší u křesťanů, protože tak to má být. * Cti svého otce i matku!

Ježíš šel s Marií a Josefem do Nazareta a poslouchal je. * Cti.

DRUHÉ ČTENÍ

Z promluvy svatého papeže Pavla VI. při pouti do Svaté země

(Allocutio habita Nazareth 5 ianuarii 1964)

Příklad Nazareta

Nazaretský dům je školou, v níž začínáme rozpoznávat Kristův život: je tudíž školou evangelia. Zde se totiž nejprve učíme dívat, poslouchat, rozjímat a do hloubky pronikat, jaká vznešená a tajemná síla je ukryta v tom velmi prostém, velmi pokorném a velmi krásném zjevení Božího Syna. Snad se ho ponenáhlu učíme i napodobovat.

Zde si vskutku osvojíme způsob a cestu, jak snadno poznat, kdo je Kristus. Zde obzvláště chápeme, jak mnoho je třeba si všímat toho, co nějak souvisí s jeho pobytem mezi námi a jakoby jej vymezuje: jsou to místa, doba, zvyky, řeč, posvátné obřady a konečně všechno, čeho Ježíš použil k tomu, aby se stal světu zjevným. Zde všechno mluví, všechno něco znamená.

Zde zajisté, v této škole, chápeme, proč je třeba zachovávat duchovní kázeň, přeje-li si někdo řídit se učením evangelia a stát se Kristovým žákem.

Jak rádi bychom se chtěli vrátit ke svému nejútlejšímu dětství a znovu se svěřit této pokorné a zároveň vznešené nazaretské škole! Jak mocná je naše touha moci obnovit v blízkosti Marie své snažení o pravou životní moudrost a o získání schopnosti chápat božské pravdy!

Avšak usedli jsme tu jenom jako poutníci a jsme nuceni vzdát se své touhy pokračovat v tomto domě v nikdy neukončeném vzdělávání se v poznání evangelia. Přece však neodejdeme, aniž bychom si ve spěchu a jakoby pokradmu odnesli z nazaretského obydlí nějaké stručné napomenutí.

Především učí tento dům mlčení. Kéž by v nás znovu ožila nejhlubší úcta k mlčení: vždyť je obdivuhodným a potřebným stavem mysli právě pro překotný a bouřlivý život v našem věku, kdy na nás útočí tolikerý křik, povykování a vřava. Ach, ty nazaretské ticho, nauč nás nastálo se upřít k dobrým myšlenkám a soustředit se na duchovní nitro, provždy se řádně přichystat k naslouchání tajemným Božím záměrům a návodům pravých učitelů; nauč nás, nakolik je potřebná a platná příprava, učení, meditace, vlastní vnitřní řád života a modlitba, jíž v skrytu přihlíží samotný Bůh.

Mimoto tu poznáváme způsob domácího života. Nazaret nám zajisté může ukázat, co je to rodina, co znamená její společenství v lásce; jak závažná a skvělá je její krása, jak posvátná a neporušitelná je její podstata; může nám ukázat, jak vzácná je v rodině výchova, již nelze ničím jiným nahradit; může nás poučit o tom, jaké je vlastní poslání rodiny ve společenském řádu.

Posléze tu poznáváme kázeň při práci. Ty nazaretské sídlo, domove tesařova Syna, zde nejspíše si přejeme pochopit a oslavit sice přísný, leč spásu přinášející zákon lidské práce; obnovit tu důstojnost práce takovým způsobem, aby ji pociťovali všichni; pod touto střechou si přejeme připomenout, že práce nemůže být sama sobě cílem, nýbrž že svou svobodu a své výsadní postavení získává nejen vzhledem k hospodářským zřetelům, ale i vzhledem k tomu, čím je sama vedena ke svému skvělému cíli. Zde chceme konečně zvěstovat spásu dělníkům na celém světě a ukázat jim veliký vzor, našeho Pána Ježíše Krista, božského bratra, který se staví za všechny jejich spravedlivé požadavky.

RESPONSORIUM

2 Kor 13,11; Ef 5,19; Kol 3,23

Žijte radostně, zdokonalujte se, buďte přístupní napomínání, buďte svorní, žijte v pokoji: * ze srdce zpívejte a hrejte Pánu.

Cokoli děláte, dělejte jako pro Pána, a ne pro lidi. * Ze srdce.

HYMNUS Bože, tebe chválíme

Bože, tebe chválíme.

MODLITBA

Modleme se.

Posiluj nás, Bože, ať v každodenním životě následujeme příklad Svaté rodiny a svůj pozemský domov naplňujeme společenstvím lásky, abychom v nebeském domově dosáhli věčné odměny a radosti. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky