## 16. prosinec 2025

## Úterý, doba adventní, 3. týden
3. týden žaltáře

Modlitba se čtením

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla. Aleluja.

HYMNUS

Nebeské Slovo, Syn ty jsi

a světlo z Otce prýštící,

jenž zrozen jdeš zachránit svět,

když naplnil se časů věk.

Už teď nám duši rozjasni

a plamen lásky zapal v ní,

ať zpráva plná radosti

z nás všechno podlé vyhostí.

Až brzy jako Soudce náš

hlubiny srdcí zotvíráš,

za skrytý hřích trest vyměříš,

věrné za dobré odměníš.

Kéž věčný trest nás nestihne

za mnohé skutky zločinné,

kéž se pak navždy staneme

občany vlasti blažené.

Laskavý Vládce, Ježíši,

buď s Otcem ti čest nejvyšší,

i s Duchem, který těší nás,

po všechny věky v každý čas. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 Bůh povstal, prchají před ním, kdo ho nenávidí.

Žalm 67 (68)
Bůh přichází jako vítěz
Vystoupil vzhůru, odvedl zajatce a dal lidem dary. (Ef 4, 8)
I

Bůh povstal – rozprášeni nepřátelé, *

prchají před ním, kdo ho nenávidí.

Rozptylují se tak, jak dým se tratí; †

a jako vosk se taví nad plamenem, *

tak hynou hříšníci před Boží tváří.

A spravedliví před Bohem se těší *

a jásají a veselí se blahem.

Zpívejte Bohu, chvalte jeho jméno, †

razte mu dráhu, pouští přichází. *

Jásejte Pánu, radujte se v něm!

Je otcem sirotků a vdovy chrání *

náš Bůh, jenž sídlí ve své svatyni.

Bůh, který dává domov opuštěným, †

zajaté na svobodu vyvádí, *

vzpurníky nechá však žít v pustině.

Bože, když vyšels v čele svého lidu *

a když jsi před ním kráčel po poušti,

země se třásla, nebe roztékalo *

před Bohem, jenž je Bohem Izraele.

V deštích jsi, Bože, dával hojnost vláhy, *

své dědictví, už vadnoucí, jsi křísil.

Tam utábořilo se tvoje plémě, *

z lásky dals, Pane, domov poníženým. △

Ant. Bůh povstal, prchají před ním, kdo ho nenávidí.

Ant. 2 Náš Bůh je Bůh, jenž pomáhá a chrání, Pán, který ze smrti zná východisko.

II

Pán vyřkl svoje všemohoucí slovo: *

„Rozprášil četná vojska Svrchovaný!“

Králové s vojsky běží, utíkají! *

Strážkyně domu rozděluje kořist.

Zatímco vy si mezi stády spíte, *

postříbřila se křídla holubice,

perutě její zaskvěly se zlatem, *

klenoty jako sněhem na Salmonu.

Bašanské hory, to jsou hory mocné, *

bašanské hory, to jsou hory mračné.

Proč vzhlížíte tak závistně, vy hory, †

k vrchu, jejž Bůh si zvolil za své sídlo? *

Sám Pán tam bude sídlit do věčnosti.

Četné jsou vozy Boží, do tisíců: *

Pán ze Sinaje do svatyně vchází.

Vystoupils, Pane, do své vysokosti *

a svoje zajaté jsi vedl s sebou.

Tam pak jsi přijal darem lidi za své, *

i ty, co brání se dlít v domě Páně.

Vzdávejte Pánu každodenně chválu; *

on sám nás nese, je nám pomocníkem.

Náš Bůh je Bůh, jenž pomáhá a chrání, *

Pán, který ze smrti zná východisko.

Pán hlavu roztříští svým nepřátelům, *

temeno těm, kdo setrvávají v hříších.

„I z Bašanu je přivedu," Pán praví, *

„přivedu ti je třeba z hlubin moře,

ať nohy můžeš umývat si v krvi, *

jazyk tvých psů ať z nepřátel má podíl!“ △

Ant. Náš Bůh je Bůh, jenž pomáhá a chrání, Pán, který ze smrti zná východisko.

Ant. 3 Zpívejte Bohu, všechny říše světa, jen hrejte na počest a k chvále Pána.

III

My jsme tě, Pane, viděli, jak vcházíš, *

můj král a Bůh jak vchází do svatyně.

Zpěváci vpředu, vzadu hudebníci, *

uprostřed panny do bubínků tlukou.

Velebí Pána v chórech, Pána chválí *

ve slavném shromáždění Izraele.

Benjamin, nejmladší, jde první vpředu, †

pak judská knížata a jejich pokřik, *

knížata Zabulona, Neftaliho.

Zjev, Pane, před nimi svou moc, moc Páně, *

svou moc, již, Pane, ukázal jsi na nás

ze svého chrámu nad Jeruzalémem, *

ať králové ti přinášejí dary!

Zkruš zvíře v rákosí, zkruš zástup silných *

a všechny, kdo jsou pány nad národy!

Zašlápni ty, kdo za stříbrem se honí, *

rozmetej všechny válečnické kmeny!

Jenom ať přijdou mocní z Egypťanů, *

ať ruce k Bohu vztáhnou Etiopští!

Zpívejte Bohu, všechny říše světa, *

jen hrejte na počest a k chvále Pána,

jenž nebem projíždí, tím dávným nebem! *

Slyšte, jak hřmí svým hlasem, strašným hlasem:

„Ctěte moc Páně! Září v Izraeli *

a jeho velká moc až nad oblaky.“

Hrozný je Bůh, jenž sídlí ve svatyni, †

Bůh Izraele dává moc a sílu *

národu svému. Veleben buď Pán! △

Ant. Zpívejte Bohu, všechny říše světa, jen hrejte na počest a k chvále Pána.

Hlas volajícího na poušti: Připravte cestu Pánu.

Vyrovnejte stezky našemu Bohu.

PRVNÍ ČTENÍ

Z knihy proroka Izaiáše

30,27-33; 31,4-9

Jeruzalém bude zachráněn z moci Asyřanů

Hle, Hospodinovo jméno přichází zdaleka,

jeho hněv plane, jeho výbuch je mocný,

jeho rty jsou plné rozhořčení,

jeho jazyk jak sžírající oheň.

Jeho dech je jak rozvodněný potok,

který sahá až po krk.

Protřese národy sítem zhouby,

v čelistech národů je uzda, která vede na scestí.

Budete zpívat

jako v noci, kdy se zasvěcuje svátek,

a radovat se v srdci

jako ten, kdo za zvuku píšťaly putuje

na Hospodinovu horu,

ke Skále Izraele.

Hospodin zahřmí

svým mohutným hlasem

a ukáže hrůzu svého ramene

výbuchem hněvu,

plamenem sžírajícího ohně

za bouře, lijavce a krupobití kamene.

Asyřan se zděsí Hospodinova hlasu,

bude bit holí.

A každé švihnutí trestající hole,

kterým jej Hospodin šlehne,

bude provázeno zvukem bubínků a citer,

až s ním povede válku v rozhořčených bitvách.

Neboť už dávno je připraven Tofet,

je připraveno ohniště hluboké a široké.

Na jeho hranici oheň a mnoho dřeva,

jako proud síry je zapaluje

Hospodinův dech.

Neboť tak mi říká Hospodin:

„Jako řve lev nebo lvíče nad svou kořistí,

i když se svolá proti němu mnoho pastýřů,

jejich křiku se nebude bát a jejich množstvím se nepoděsí,

tak sestoupí Hospodin zástupů,

aby bojoval na hoře Siónu, na jejím pahorku.

Jako ptáci, kteří létají nad mláďaty,

tak Hospodin zástupů ochrání Jeruzalém,

ochrání ho a vysvobodí,

ušetří a vyprostí.“

Vraťte se k tomu, od něhož jste tak hluboko odpadli,

synové Izraele!

Neboť v ten den každý odhodí

své modly ze stříbra a své modly ze zlata,

které vám vaše ruce zhotovily k hříchu.

Asyřan padne mečem, ale ne mečem člověka,

pohltí ho meč, ne však lidský.

Před mečem bude prchat

a jeho jinoši budou muset na robotu.

Jeho síla zahyne strachem

a jeho knížata se budou děsit před znamením

– pravil Hospodin, který má ohniště na Siónu

a svou pec v Jeruzalémě.

RESPONSORIUM

Iz 31,4-5; 30,29

Hospodin zástupů sestoupí, aby bojoval na hoře Siónu. * Jako ptáci, kteří létají nad mláďaty, tak Hospodin zástupů ochrání Jeruzalém, ušetří ho a vyprostí.

Budete zpívat jako v noci, kdy se zasvěcuje svátek, a radovat se v srdci. * Jako ptáci.

DRUHÉ ČTENÍ

Z knihy „Následování Krista“

(Lib. 2, cap. 2-3)

O pokorné podřízenosti a o člověku dobrém a pokojném

Nehleď příliš na to, je-li kdo s tebou nebo proti tobě, ale svým konáním dbej o to, aby ve všem, co činíš, byl s tebou Bůh.

Měj dobré svědomí, a Bůh tě bezpečně ochrání.

Neboť komu bude chtít Bůh být nápomocen, tomu ničí zvrácenost neuškodí.

Dovedeš-li mlčet a trpět, nepochybně uzříš pomoc Páně.

On ví, kdy a jak tě vysvobodit, a proto se máš odevzdat jemu.

Je záležitostí Boha, aby pomáhal a vysvobozoval z jakéhokoli zmatku.

Často velice prospívá k uchování větší pokory, když druzí znají a kárají naše chyby.

Umí-li se člověk sám pro své chyby ponížit, snadno si usmíří jiné a lehko uspokojí ty, kdo se na něj hněvají.

Pokorného Bůh chrání a vysvobozuje, pokorného miluje a utěšuje, k pokornému se sklání; pokornému dává hojnou milost a po jeho ponížení jej pozvedá k slávě.

Pokornému odhaluje svá tajemství a sladce ho k sobě zve a přitahuje.

Je-li pokorný zmaten, neztrácí klid, neboť je zakotven v Bohu, a ne ve světě.

Nemysli si, žes v duchovním životě sebeméně pokročil, pokud se necítíš být horší než všichni ostatní.

Udržuj v pokoji nejprve sebe, a teprve potom můžeš přivádět k pokoji jiné.

Pokojný člověk je prospěšnější nežli sebelepší učenec.

Vášnivý člověk i dobré věci obrací ve zlé a snadno uvěří, že dobré je zlé.

Člověk dobrý a pokojný obrací všechno k dobrému.

Kdo žije opravdu v pokoji, nikoho nepodezírá. Kdo však je nespokojený a podrážděný, tím zmítají nejrůznější podezření; sám nedojde klidu a nestrpí, aby měli klid druzí.

Často řekne, co by říkat neměl, a opomene, z čeho by měl větší užitek.

Rozvažuje, co je povinností druhých, a zanedbává své povinnosti.

Proto se nejdřív s horlivostí starej o sebe, a potom můžeš spravedlivě horlit vůči svému bližnímu.

Své skutky umíš omlouvat a přikrašlovat dobře, ale omluvy jiných přijímat nechceš.

Správnější by bylo sebe obviňovat a svého bratra omlouvat.

Chceš-li, aby tě druzí snášeli, snášej i ty je.

RESPONSORIUM

Žl 24 (25),9-10; Zach 7,9

Pán utlačeným dopomáhá k právu, ponížené vodí k cestám svým. * Jeho cesty – pravdivost a věrnost těm, kdo plní úmluvu a řád.

Suďte spravedlivě, prokazujte si navzájem lásku a milosrdenství. * Jeho cesty.

MODLITBA

Modleme se.

Milosrdný Bože, tvá láska z nás učinila nové stvoření v Kristu; zůstávej s námi a pomáhej nám zbavit se všeho starého a špatného, abychom byli připraveni na příchod tvého Syna. Neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky