## 16. duben 2025

## STŘEDA VE SVATÉM TÝDNU

Ranní chvály

Bože, shlédni a pomoz.

Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci, jako byla.

HYMNUS

Hle, žluč, ocet, sliny, trní.

Už proráží kopí, hřeb

tělo, z něhož v okamžení

vylévá se s vodou krev.

Jaký proud omývá zemi,

moře, hvězdy, celý svět!

Věrný kříži, nenajde se

žádný strom tak vznešený,

podobný ti v žádném lese

květy, plodem, zelení:

Blahý kmen plod sladký nese

blahým hřebem zraněný.

Velký strome, větve sehni,

uvolni svou tuhou dřeň,

vrozenou ti tvrdost zjemni,

kterou jsi vždy napřímen,

údy krále nebes vezmi

jemně na svůj hladký kmen.

Ty jen jsi směl v náruč svoji

Oběť lidstva pozdvihnout

a světu, jenž v troskách stojí,

archu spásy nabídnout;

z Beránkova boku dvojí

vytmelil ji trysklý proud.

Otci, Synu buď táž sláva,

táž Duchu, jenž těší nás,

ať se ti táž úcta vzdává,

Trojice, po všechen čas,

vždyť tvá milost neustává

chránit nás, jež spasilas. Amen.

PSALMODIE

Ant. 1 V den své tísně za Pánem hledím, bez oddechu vztahuji ruce.

Žalm 76 (77)
Vzpomínka na skutky Boží
Ze všech stran se na nás valí trápení, ale nesoužíme se. (2 Kor 4, 8)

K Bohu volám, hlasitě křičím, *

k Bohu volám, aby mě slyšel.

V den své tísně za Pánem hledím, †

bez oddechu vztahuji ruce, *

duše má se utěšit nedá.

Vzdychám, jak jen vzpomenu Boha, *

duch můj zemdlí, začnu-li hloubat.

Víčka oční nemohu zavřít, *

neklidný jsem, neschopen slova.

Rozvažuji o starých dobách, *

o těch dávno minulých létech.

Za noci tak přemítám v srdci, *

rozjímám a srovnávám v duchu:

„Což Pán může zavrhnout navždy? *

Nikdy už se slitovat nemá?

Navždy se svou milostí skončil, *

slovo jeho na věky zmlklo?

Zapomněl Bůh na slitování, *

či svůj soucit odpírá z hněvu?“

Tak si říkám: „V tom je má bolest, *

změnila se pravice Páně!“

Stále myslím na Boží skutky, *

myslím na tvé někdejší divy!

Uvažuji o všech tvých dílech, *

probírám tvé veliké činy.

Bože, vše, co konáš, je svaté! *

Kde je Bůh tak velký jako náš Bůh?

Ty jsi Bůh, jenž zázraky dělá, *

svou moc dal jsi národům poznat

a svou paží spasil svůj národ, *

Jákoba a Josefa syny.

Uzřely tě vody, můj Bože, †

uzřely tě, chvěly se hrůzou, *

zabouřily hlubiny mořské.

Mraky proudem chrlily vodu, †

mračna zněla dunivým hlasem, *

šípy tvé se míhaly jimi.

Ryk tvých hromů pod koly duněl, †

blesky plály přes celý obzor, *

všechna zem se chvěla a třásla.

Tvoje cesta vedla nás mořem, †

tvoje stezka spoustami vodstev, *

aniž nechals za sebou stopy.

Svůj lid jak stádo vedl jsi rukou *

Mojžíšovou a Áronovou. △

Ant. V den své tísně za Pánem hledím, bez oddechu vztahuji ruce.

Ant. 2 Jestliže jsme s Kristem umřeli, jsme přesvědčeni, že spolu s ním také budeme žít.

Kantikum
Ponížení jásají v Bohu

1 Sam 2, 1-10

Mocné svrhl z trůnu a ponížené povýšil, hladové nasytil dobrými věcmi. (Lk 1, 52-53)

Mé srdce jásá v Pánu, *

můj Bůh mě vysoko povýšil.

Směle otvírám ústa na své nepřátele, *

neboť se smím radovat z jeho pomoci.

Nikdo není tak svatý jako Pán, †

a mimo něj není jiný, *

a není mocný, jako je náš Bůh.

Jen pořád pyšně nehovořte, *

nemluvte opovážlivě!

Bůh je Pán hlubokého poznání, *

on váží lidské skutky.

Luky silákům se lámou, *

ale slabí se opásají silou.

Kdo byl dřív sytý, hledá teď práci jen za chléb, *

kdo hladověl, ten má teď hojnost.

Neplodná porodí mnoho synů, *

matka četných dětí vadne.

Pán posílá smrt i život dává, *

přivádí do říše mrtvých a opět vrací.

Pán dává bohatství i chudobu, *

on ponižuje i povyšuje.

Chudáka pozvedá z prachu, *

z bláta povyšuje nuzného,

aby ho posadil mezi knížata *

a vykázal mu čestné místo.

Vždyť od Pána jsou základy země, *

její okrsek postavil na nich.

Chrání kroky svých zbožných, †

bezbožní v temnotách hynou, *

člověk jen svojí silou nezmůže nic.

Pána se děsí jeho protivníci, *

z nebe na ně burácí hromem.

Pán bude soudit končiny země †

a svému králi udělí vládu, *

vysoko pozvedne svého Pomazaného. △

Ant. Jestliže jsme s Kristem umřeli, jsme přesvědčeni, že spolu s ním také budeme žít.

Ant. 3 Ježíše Krista nám Bůh poslal jako dárce moudrosti, spravedlnosti, posvěcení a vykoupení.

Žalm 96 (97)
Sláva Božího soudu
Tento žalm mluví o spáse světa a o víře všech národů v Krista. (Sv. Atanáš)

Pán je král! Ty, celá země, jásej, *

radujte se, četné ostrovy!

Mrak a temnota jej zahalují, *

řád a právo drží jeho trůn.

Plamen ohně postupuje před ním, *

nepřátele vůkol spaluje.

Jeho blesky ozařují obzor, *

země při tom pohledu se chví.

Hory jako z vosku roztávají *

před Pánem, jenž vládne nad zemí.

Nebe hlásá jeho spravedlnost, *

jeho slávu vidí národy.

Jak jsou zahanbeni, kdo ctí modly, †

bůžky marnými se honosí! *

Všichni bohové se před ním koří.

Uslyšel to Sión, raduje se, †

všechna judská města plesají *

nad výroky tvého soudu, Pane!

Povznesen jsi nad veškerou zemi, *

všechna božstva předčíš na výsost.

Pán je přízniv těm, jimž zlo se příčí, †

životy svých věrných ochrání, *

vyprostí je z rukou bezbožníků.

Světlo svítí lidem spravedlivým, *

radost lidem srdce čistého.

Radujte se, spravedliví, v Pánu, *

jeho svaté jméno velebte! △

Ant. Ježíše Krista nám Bůh poslal jako dárce moudrosti, spravedlnosti, posvěcení a vykoupení.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Iz 50, 5-7

Pán, Hospodin, mi otevřel ucho a já se nezdráhal, necouvl nazpět. Svá záda jsem vydal těm, kteří mě bili, své líce těm, kteří rvali můj vous. Svou tvář jsem neskryl před hanou a slinou. Pán, Hospodin, mi však pomáhá, proto nejsem potupen. Proto dávám své tváři ztvrdnout v křemen a vím, že nebudu zahanben.

KRÁTKÉ RESPONSORIUM

Vykoupil jsi nás, Pane, * svou krví. Vykoupil.

Z každého kmene, jazyka, lidu i národa. * Svou krví. Sláva Otci. Vykoupil.

ZACHARIÁŠOVO KANTIKUM

Ant. k Zachariášovu kantiku Kristus přinesl Bohu skrze Svatého Ducha sám sebe jako oběť bez poskvrny. Jeho krev očistí naše svědomí od mrtvých skutků, abychom mohli sloužit Bohu živému.

PROSBY

Kristus, náš Spasitel, nás vykoupil svou smrtí a svým zmrtvýchvstáním. Prosme ho:

Pane, smiluj se nad námi.

Ty ses ubíral do Jeruzaléma, abys podstoupil utrpení, a tak vešel do slávy,

doveď svou církev slavením velikonočních tajemství až k jejich naplnění ve věčnosti.

Tys byl povýšen na kříž a jeden z vojáků ti kopím probodl bok,

uzdrav naše rány.

Tvůj kříž se stal stromem života,

dávej jeho plody těm, kdo se křtem znovu narodili.

Tys na kříži odpustil kajícímu lotru,

odpusť i nám, hříšníkům.

Otče náš.

MODLITBA

Milosrdný Bože, tvůj Syn pro nás podstoupil muka kříže a vytrhl nás z moci nepřítele; prosíme tě, naplň nás svou milostí a doveď nás až ke slávě vzkříšení, aby se na nás dovršilo dílo vykoupení. Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Amen.

Text © Česká dominikánská provincie, 2015 a/nebo Česká biskupská konference, 2018.

© 1999-2024 J. Vidéky