## 20. január 2025

## Sv. Fabiána, pápeža a mučeníka
ľubovoľná spomienka

Roku 236 ho zvolili za biskupa rímskej cirkvi. Roku 250 na začiatku Déciovho prenasledovania, ako svedčí svätý Cyprián, získal mučenícku korunu a pochovali ho na Kalixtovom cintoríne.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Raduj sa, svätý mučeník,

zo svojej dnešnej slávnosti;

veď svojou krvou získal si

korunu večnej radosti.

Z tmy sveta teba tento deň,

keď si nad katom zvíťazil,

povzniesol k svätým výšinám,

aby si s Kristom večne žil.

Teraz sa medzi anjelmi

skvieš v rúchu bielom, plnom cti,

ktoré si ako mučeník

v kúpeli krvi očistil.

Oroduj za nás, pri nás stoj;

nech Kristus je k nám láskavý,

za hriechy nech nás netrestá,

nech naše srdcia napraví.

Láskavo príď nám na pomoc

prines nám milosť Kristovu;

nech zmysly hriechom ranené

pocítia pokoj, úľavu.

Otcovi sláva, Synovi

i Duchu Tešiteľovi

za to, že večnou slávou ťa

v nebeskom raji ozdobil. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Žalm 31, 2-17. 20-25
Dôverná modlitba v súžení
Otče, do tvojich rúk porúčam svojho ducha. (Lk 23, 46)
I

Pane, v teba dúfam, nech nie som zahanbený naveky; *

vysloboď ma, veď si spravodlivý.

Nakloň ku mne svoj sluch, *

ponáhľaj sa a zachráň ma.

Buď mi skalou útočišťa, *

opevneným hradom mojej spásy.

Veď ty si moja sila a moje útočište, *

pre svoje meno budeš ma viesť a opatrovať.

Vyvedieš ma z osídla, čo mi nastrojili, *

lebo ty si moja sila.

Do tvojich rúk porúčam svojho ducha; *

ty si ma vykúpil, Pane, Bože verný.

Nenávidíš tých, čo si ctia márne modly; *

ale ja dúfam v Pána.

Plesám a teším sa, že si milosrdný, *

lebo si zhliadol na moju poníženosť.

Spoznal si tieseň mojej duše †

a nevydal si ma do rúk nepriateľa: *

moje nohy si postavil na šíre priestranstvo.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Ant. 2 Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

II

Zmiluj sa, Bože, nado mnou, lebo som v súžení; †

od zármutku mi chabne oko, *

duša i vnútro moje.

Život sa mi v strastiach míňa *

a roky v nárekoch.

Biedny som a slabnem *

a chradnú mi kosti.

Všetci moji nepriatelia mnou opovrhujú, †

susedom som na posmech a svojim známym som postrachom. *

Tí, čo ma vidia na ulici, utekajú predo mnou.

Vytrácam sa z ich pamäti ako mŕtvy, *

som sťa odhodená nádoba.

Veru čujem, ako ma mnohí hania: *

hrôza zo všetkých strán.

Spolčujú sa proti mne a radia sa o tom, *

ako ma zabiť.

Ja sa však spolieham na teba, Pane, †

a hovorím: „Ty si môj Boh, *

v tvojich rukách je môj osud.“

Vytrhni ma z rúk mojich nepriateľov *

a prenasledovateľov.

Rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom *

a zachráň ma vo svojom milosrdenstve.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

Ant. 3 Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

III

Pane, tvoja dobrota je taká nesmierna, *

a vyhradil si ju bohabojným.

Preukazuješ ju tým, čo v teba dúfajú, *

pred zrakom ľudí.

Záclonou svojej tváre ich kryješ *

pred zúrivosťou ľudu.

V stánku ich chrániš *

pred svárlivými jazykmi.

Pane, buď zvelebený, *

že si mi preukázal milosrdenstvo v opevnenom meste.

Už som si v strachu hovoril: *

„Odvrhnutý som spred tvojich očí.“

No ty si vyslyšal moju hlasitú modlitbu, *

keď som volal k tebe.

Milujte Pána, všetci jeho svätí. †

Pán verných chráni, *

ale plnou mierou odpláca tým, čo si počínajú pyšne.

Vzmužte sa a majte srdce statočné, *

vy všetci, čo dúfate v Pána.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

Veď ma, Pane, vo svojej pravde a uč ma.

Lebo ty si Boh, moja spása.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Deuteronómium

4, 1-8. 32-40

Mojžišova reč k ľudu

V tých dňoch Mojžiš povedal ľudu:

„A teraz, Izrael, počúvaj prikázania a ustanovenia, ktoré vás učím, a zachovávajte ich, aby ste žili a vošli do krajiny, ktorú vám chce dať Pán, Boh vašich otcov, do vlastníctva. Nepridáte nič k slovu, ktoré vám hovorím, ani z neho neuberiete. Zachovávajte prikázania Pána, svojho Boha, ktoré vám ja dávam. Vaše oči videli všetko, čo Pán urobil Beélfegorovi, ako spomedzi vás vyničil všetkých jeho ctiteľov. Vy však, čo sa pridŕžate Pána, svojho Boha, žijete všetci až po tento deň.

Hľa, učil som vás príkazy a ustanovenia, ako mi nariadil Pán, môj Boh, aby ste ich plnili v krajine, ktorú dostanete do vlastníctva.

Strážte ich a uskutočňujte! Lebo len tak budete múdri a rozumní v očiach národov. Budú počuť o všetkých týchto prikázaniach a povedia: ‚Skutočne múdry a rozumný je tento veľký národ.‘ Veď ktorý národ je taký veľký a má bohov tak blízko, ako je nám blízko Pán, náš Boh, kedykoľvek ho vzývame?! A kde je národ taký slávny, ktorý by mal také spravodlivé prikázania a ustanovenia, ako sú všetky tieto zákony, ktoré vám ja dnes predkladám?!

Opýtaj sa len dávnych čias, ktoré boli pred tebou: odo dňa, keď Boh stvoril človeka na zemi; pýtaj sa od jedného konca nebies po druhý: Stalo sa niekedy niečo také veľké ako toto, alebo bolo niekedy počuť, že by bol niektorý národ počul hlas Boha hovoriaceho z ohňa, ako si počul ty – a zostal si nažive?! Alebo sa už niekedy Boh pokúsil prísť a vybrať si národ spomedzi iných národov skúškami, znameniami, zázrakmi a bojom, rukou silnou, so zdvihnutým ramenom a s veľkou hrôzou, ako to pre vás urobil Pán, váš Boh, v Egypte priamo pred vašimi očami? Ty si to mohol vidieť, aby si vedel, že len Pán je Boh a že iného okrem neho niet. Z neba ti dal počuť svoj hlas, aby ťa poučil, a na zemi ti ukázal svoj mohutný oheň; z ohňa si počul jeho slová, lebo miloval tvojich otcov a vyvolil si ich potomstvo. A teba osobne vyviedol svojou mohutnou silou z Egypta. Pri tvojom príchode vyhnal väčšie a silnejšie národy, ako si ty, a teba voviedol do ich krajiny a dal ti ju do vlastníctva, ako to vidíš v tento deň.

Dnes teda vedz a uchovaj si v srdci, že len Pán je Boh hore na nebi i dolu na zemi; iného niet. Zachovávaj jeho prikázania a ustanovenia, ktoré ti ja dnes predkladám, aby dobre bolo tebe i tvojim synom po tebe a aby si dlho žil v krajine, ktorú ti dá Pán, tvoj Boh.“

RESPONZÓRIUM

Dt 4, 1; 31, 19. 20; Ž 81, 9

Počúvaj, Izrael, Pánove prikázania a napíš si ich do srdca ako do knihy. * A dám ti krajinu oplývajúcu mliekom a medom.

Počúvaj, ľud môj, svedčím proti tebe, kiež by si ma poslúchol, Izrael. * A dám ti krajinu oplývajúcu mliekom a medom.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listov svätého biskupa a mučeníka Cypriána Rímskej cirkvi
o mučeníctve svätého pápeža Fabiána

(Ep. 9, 1 et 8, 2-3: CSEL 3, 488-489. 487-488)

Fabián nám dáva príklad viery a statočnosti

Keď sa svätý Cyprián dozvedel o smrti pápeža Fabiána, poslal rímskym kňazom a diakonom tento list:

„Milovaní bratia, správa o smrti vynikajúceho muža, môjho brata, bola u nás ešte neistá a zvesti sa rôznili. Vtedy som dostal od vás list, ktorý ste mi poslali po subdiakonovi Kremenciovi a ktorý ma spoľahlivo informoval o Fabiánovej slávnej smrti. I zajasal som, že jeho bezúhonná služba bola tak dôstojne zavŕšená.

A vám veľa ráz blahoželám, že si jeho pamiatku uctievate takým slávnym a žiarivým svedectvom, a my sme sa vaším prostredníctvom dozvedeli, že pre vás je pamiatka na predstaveného slávna a nám dáva príklad viery a statočnosti.

Veď ako je pád predstaveného škodlivý a podlamuje tých, čo ho nasledujú, tak zasa je užitočné a spasiteľné, keď biskup dáva bratom príklad pevnej viery.“

Zdá sa, že skôr, ako dostala Rímska cirkev tento list, vydala kartáginskej cirkvi svedectvo o svojej vernosti v prenasledovaní:

„Cirkev stojí pevne vo viere, aj keď niektorí podľahli násiliu a padli, či už preto, že mali význačné postavenie, alebo sa ich zmocnil strach pred ľuďmi. Ale hoci sa od nás odlúčili, my sme ich neopustili: povzbudzovali sme ich a povzbudzujeme, aby robili pokánie, v nádeji, že dosiahnu odpustenie od toho, ktorý ho môže udeliť, aby sa nestali ešte horšími, keby sme ich opustili.

Vidíte teda, bratia, že aj vy máte takto robiť, aby sa tí, čo padli, pod vplyvom vášho povzbudenia napravili a aby, ak ich znova chytia, vyznali vieru, a tak napravili svoj predošlý poklesok. Aj iné prípady, ktoré na vás doliehajú, ako sme ich aj my riešili; aby tí, čo sa dostali do pokušenia a začali podliehať slabosti, robili pokánie za svoj skutok a túžili po cirkevnom spoločenstve, a tak im treba pomáhať. Aj vdovy a utláčaní, ktorí si nemôžu pomôcť sami, aj väzni a vyhnanci musia mať niekoho, kto by im poslúžil. Ale ani katechumeni, keď sa ich zmocní slabosť, nesmú byť sklamaní, treba im pomôcť.

Pozdravujú vás bratia, ktorí sú v putách, aj kňazi a celá Cirkev, ktorá sama s veľkým úsilím bdie nad všetkými, čo vzývajú Pánovo meno. Ale aj my prosíme, aby ste aj vy pamätali na nás.“

RESPONZÓRIUM

Flp 1, 23b; 3, 8b; 1, 21; 2, 17

Túžim zomrieť a byť s Kristom; všetko som stratil a pokladám za odpadky, aby som získal Krista. * Veď pre mňa žiť je Kristus a zomrieť zisk.

Keby som mal aj svoju krv vyliať na obetu a svätú službu vašej viery, radujem sa a radujem sa s vami všetkými. * Veď pre mňa žiť je Kristus a zomrieť zisk.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si sláva kňazov; daj, prosíme, aby sme podľa príkladu tvojho mučeníka, svätého Fabiána, a na jeho príhovor rástli vo viere a oddane ti slúžili. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky