## 7. august 2025

## Sv. Sixta II., pápeža, a jeho spoločníkov, mučeníkov
ľubovoľná spomienka

Roku 257 ho vysvätili za biskupa rímskej cirkvi. Ale keď v nasledujúcom roku slávil svätú liturgiu v Kalixtovom cintoríne, vojaci ho podľa rozkazu cisára Valeriána prepadli a 6. augusta spolu so štyrmi rímskymi diakonmi na výstrahu zabili. Pochovaný je na tom istom cintoríne.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Ó, mučeníkov slávny Kráľ

a vyznávačov koruna,

ty vedieš k veciam nebeským

tých, ktorí zhrdli zemskými.

Buď k našim prosbám láskavý,

hľaď na náš prejav oslavy,

pre svätosť tvojich víťazov

aj nám buď pevnou nádejou.

Ty v mučeníkoch víťazíš

a vyznávačov zachrániš:

Premôž aj naše nečnosti,

Uštedrovateľ milosti.

Buď sláva Bohu Otcovi

i jedinému Synovi

i Duchu Tešiteľovi

teraz i večné na veky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, zachránil si nás pred utláčateľmi; naveky budeme velebiť tvoje meno.

Žalm 44
Pohromy národa
V tomto všetkom slávne víťazíme skrze toho, ktorý nás miluje. (Rim 8, 37)
I

Bože, na vlastné uši sme počuli, †

naši otcovia nám rozprávali *

o dielach, ktoré si vykonal za ich dní, za dní pradávnych.

Ty si svojou rukou vyhnal pohanov a našich otcov si usadil, *

zničil si národy a našich otcov si rozmnožil.

Veď nie svojím mečom získali krajinu, *

nepomohlo im vlastné rameno,

ale tvoja pravica, tvoje rameno a jas tvojej tváre, *

lebo ich máš rád.

Ty si môj kráľ a môj Boh, *

ty pomáhaš Jakubovi.

Len s tebou sme zahnali nepriateľov *

a v tvojom mene zničili tých, čo sa vzbúrili proti nám.

Nespolieham sa veru na svoj luk, *

ani môj meč ma nezachráni.

Ty si nás zachránil pred utláčateľmi *

a zahanbil si tých, čo nás nenávideli.

V Bohu sa budeme chváliť celý deň *

a naveky budeme velebiť tvoje meno.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pane, zachránil si nás pred utláčateľmi; naveky budeme velebiť tvoje meno.

Ant. 2 Zľutuj sa, Pane, nad svojím ľudom a nevystavuj potupe svoje dedičstvo.

II

Ale teraz si nás zavrhol a zahanbil, *

už netiahneš, Bože, s našimi vojmi.

Zahnal si nás na útek pred našimi nepriateľmi *

a sme korisťou tých, čo nás nenávidia.

Vydal si nás ako ovce na zabitie *

a roztrúsil si nás medzi pohanov.

Svoj ľud si predal bez zisku *

a neobohatil si sa jeho predajom.

Vystavil si nás na potupu susedom *

a na posmech i pohanu nášmu okoliu.

Urobil si z nás príslovie pre pohanov *

a národy krútia hlavou nad nami.

Celý deň mám pred očami svoju potupu *

a rumenec hanby mi pokrýva tvár,

keď počúvam potupné a posmešné hlasy, *

keď vidím, ako nepriateľ horí pomstou.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Zľutuj sa, Pane, nad svojím ľudom a nevystavuj potupe svoje dedičstvo.

Ant. 3 Vstaň, Pane, a vykúp nás, veď si milosrdný.

III

Toto všetko nás postihlo, †

hoci sme nezabudli na teba *

a neporušili sme zmluvu s tebou.

Naše srdce sa neodvrátilo od teba, *

ani naše kroky nezišli z tvojej cesty,

a predsa si nás ponížil v kraji líšok *

a zahalil tôňou smrti.

Keby sme zabudli na meno nášho Boha *

a vzpínali ruky k bohu cudziemu,

či Boh na to nepríde? *

On predsa pozná tajnosti srdca.

Veď pre teba nás usmrcujú deň čo deň, *

pokladajú nás za ovce na zabitie.

Prebuď sa, Pane, prečo spíš? *

Vstaň a nezavrhni nás navždy.

Prečo odvraciaš svoju tvár? *

Vari môžeš zabudnúť na našu biedu a naše súženie?

Veď naša duša je pokorená až do prachu, *

naše telo je pritlačené k zemi.

Vstaň, Pane, pomôž nám *

a vykúp nás, veď si milosrdný.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Vstaň, Pane, a vykúp nás, veď si milosrdný.

Pane, ku komu by sme išli?

Ty máš slová večného života.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok Knihy proroka Ozeáša

1, 1-9; 3, 1-5

Prorok je znakom Božej lásky pre svoj ľud

Pánovo slovo, ktoré zaznelo Beerovmu synovi Ozeášovi za čias júdejských kráľov Oziáša, Joatama, Achaza, Ezechiáša a za čias izraelského kráľa Jeroboama, Joasovho syna.

Začiatok Pánovho slova cez Ozeáša. Pán povedal Ozeášovi:

„Choď, vezmi si smilnú ženu

a deti zo smilstva,

lebo krajina sa smilne odvracia od Pána.“

Šiel teda a vzal si Debelaimovu dcéru Gomeru. Ona počala a porodila mu syna. A Pán mu povedal: „Daj mu meno Jezrahel, lebo ešte chvíľku a potrestám Jezrahelovu krv na Jehuovom dome a zruším kráľovstvo Izraelovho domu. V ten deň dolámem Izraelov luk v Jezrahelskom údolí.“

Opäť počala a porodila dcéru. A povedal mu: „Daj jej meno ‚Bez milosrdenstva‘, lebo už sa viac nezmilujem nad Izraelovým domom a neodpustím im. Ale nad Júdovým domom sa zmilujem a zachránim ich v Pánovi, ich Bohu. A nezachránim ich lukom a mečom ani vojnou, koňmi a jazdcami.“ A keď odstavila tú ‚Bez milosrdenstva‘, počala a porodila syna. A povedal: „Daj mu meno ‚Nie môj ľud‘, lebo vy nie ste môj ľud a ja ‚Nie som‘ váš.“

A Pán mi ešte povedal: „Choď znova, miluj ženu, milenku iného, cudzoložnicu, ako Pán miluje synov Izraela, a oni sa obzerajú za cudzími bohmi a majú radi hroznové koláče.“

A kúpil som si ju za pätnásť strieborných, za mericu jačmeňa a za pol merice jačmeňa. Povedal som jej: „Veľa dní budeš na mňa čakať; nebudeš smilniť a nebudeš patriť mužovi, ani ja neprídem k tebe.“ Lebo veľa dní budú synovia Izraela bez kráľa a bez kniežaťa, bez obety, bez posvätného stĺpa, bez efódu a bez terafím. Po tomto sa synovia Izraela vrátia a budú hľadať Pána, svojho Boha, a Dávida, svojho kráľa, a s chvením sa privinú k Pánovi a k jeho dobru v posledných dňoch.

RESPONZÓRIUM

1 Pt 2, 9a. 10a; Rim 9, 26

Vy ste vyvolený rod, kráľovské kňazstvo. * Kedysi ste ani ľudom neboli, a teraz ste Boží ľud.

Na mieste, kde sa hovorilo: Vy nie ste môj ľud, tam sa budú volať synmi živého Boha. * Kedysi ste ani ľudom neboli, a teraz ste Boží ľud.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listov svätého biskupa a mučeníka Cypriána

(Epist. 80: CSEL 3, 839-840)

Vieme, že Kristovi vojaci nehynú, ale získavajú veniec

Milovaný brat, že som vám hneď nenapísal, bolo spôsobené tým, že všetci klerici mali pred sebou zápas a nik nemohol odísť; všetci boli z hĺbky svojej duše pripravení na Božiu, nebeskú slávu. Aby ste vedeli, prišli tí, ktorých som poslal do Ríma, aby nám priniesli spoľahlivú pravdu, nech sa o nás rozhodlo akokoľvek. Lebo sa šíri veľa všelijakých neistých dohadov.

Pravda je taká, že Valerián nariadil senátu, že biskupov, kňazov a diakonov treba hneď popraviť. Senátori, významní muži a rímski rytieri majú byť zbavení hodností a majetkov a ak aj po odňatí vlastníctva vytrvajú v kresťanstve, majú byť sťatí. Ženy majú byť po odňatí majetku poslané do vyhnanstva. Cisárski úradníci, aj tí, čo už prv zložili vyznanie, aj tí, čo by ho zložili teraz, majú byť vyvlastnení a s prípisom v putách odoslaní na cisárske majetky.

Cisár Valerián pripojil k svojej reči aj odpis listu, ktorý o nás poslal vladárom provincií. Tento list čakáme každý deň. Stojíme pevní vo viere, pripravení znášať utrpenie a s pomocou Pánovej milosti očakávame veniec večného života. Vedzte, že 6. augusta v cintoríne zabili Sixta a jeho štyroch diakonov. A rímski prefekti denne v tomto prenasledovaní pokračujú, takže keď sa im niekto dostane do rúk, popravia ho a jeho majetok zhabú do štátnej pokladnice.

Prosím, aby sa to cez vás dozvedeli aj ostatní naši bratia, aby sa všade ich povzbudzovaním utužovalo bratstvo a pripravovalo na duchovný zápas, aby nik z našich nemyslel na smrť viac ako na nesmrteľnosť a aby sa s úplnou vierou a z celej sily odovzdali Pánovi a viac sa radovali, ako báli v tomto vyznaní, v ktorom vedia, že Boží a Kristovi vojaci nehynú, ale získavajú veniec.

Želám ti, milovaný brat, aby si sa mal vždy dobre v Pánovi.

RESPONZÓRIUM

2 Kor 4, 11; Ž 44, 23

Vydávame sa na smrť pre Ježiša, * Aby sa aj Ježišov život zjavil na našom smrteľnom tele.

Pane, pre teba nás usmrcujú deň čo deň, pokladajú nás za ovce na zabitie. * Aby sa aj Ježišov život zjavil na našom smrteľnom tele.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci Bože, svätého pápeža Sixta a jeho spoločníkov si obdaril silou, že za tvoje slovo a za Ježiša Krista položili život; aj nás posilňuj Duchom Svätým, aby sme verne počúvali tvoje posolstvo a statočne vyznávali svoju vieru. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky