## 7. december 2025

## Druhá Adventná Nedeľa
2. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Nebeské Slovo, prúdiace

z Otca jak svetlo, Boží jas,

stáva sa telom a ide

v plnosti času spasiť nás.

Dušu nám svetlom rozjasni,

nech plameň lásky v srdci je;

správa o tvojej blízkosti

nech všetko nízke zaženie.

Keď ako sudca prídeš raz,

hlbiny srdca odhalíš:

hriešnikom tresty vymeriaš,

kráľovstvom dobrých odmeníš.

Nech srdce úzkosť nezovrie

pred večným trestom za viny,

lež odpusť nám a prijmi nás

do večnej Božej otčiny.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Príde vznešený Kráľ s veľkou mocou spasiť národy. Aleluja.

Žalm 104
Chvála Boha, stvoriteľa
Kto je v Kristovi, je novým stvorením. Staré sa pominulo a nastalo nové. (2 Kor 5, 17)
I

Dobroreč, duša moja, Pánovi; *

Pane, Bože môj, ty si nesmierne veľký.

Odel si sa do slávy a veleby, *

do svetla si sa zahalil ako do rúcha.

Nebesia rozpínaš ako stan, *

nad vodami si buduješ komnaty.

Po oblakoch vystupuješ ako po schodoch, *

na krídlach vánku sa prechádzaš.

Vetry sú tvojimi poslami, *

ohnivé plamene tvojimi služobníkmi.

Zem si postavil na jej základoch, *

nevychýli sa nikdy-nikdy.

Oceán ju prikryl sťa odev, *

nad vrchmi vody zastali.

Pred tvojou hrozbou odtiekli, *

zhrozili sa pred tvojím hlasom hromovým.

Vybehli na vrchy, stiekli do údolia, *

na miesto, ktoré si im vyhradil.

Položil si hranicu a neprekročia ju, *

ani viac nepokryjú zem.

Prameňom dávaš stekať do potokov, *

čo tečú pomedzi vrchy

a napájajú všetku poľnú zver *

aj divým oslom hasia smäd.

Popri nich hniezdi nebeské vtáctvo, *

spomedzi konárov zaznieva ich pieseň.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Príde vznešený Kráľ s veľkou mocou spasiť národy. Aleluja.

Ant. 2 Raduj sa a plesaj, dcéra jeruzalemská: Hľa, tvoj Kráľ prichádza. Neboj sa, Sion, čoskoro príde tvoja spása.

II

Zo svojich komnát zvlažuješ vrchy, *

plodmi svojich diel sýtiš zem.

Tráve dávaš rásť pre ťažný dobytok *

a byli, aby slúžila človeku.

Zo zeme vyvádzaš chlieb *

i víno, čo obveseľuje srdce človeka;

olejom rozjasňuješ jeho tvár *

a chlieb dáva silu srdcu človeka.

Sýtia sa stromy Pánove *

aj cédre Libanonu, čo on zasadil.

Na nich si vrabce hniezda stavajú *

a na ich vrcholcoch bývajú bociany.

Vysoké štíty patria kamzíkom, *

v skalách sa skrývajú svište.

Na určovanie času si mesiac utvoril; *

slnko vie, kedy má zapadať.

Prestieraš tmu a nastáva noc *

a povylieza všetka lesná zver.

Levíčatá ručia za korisťou *

a pokrm žiadajú od Boha.

Len čo vyjde slnko, utiahnu sa *

a ukladajú sa v svojich dúpätách.

Vtedy sa človek ponáhľa za svojím dielom, *

za svojou prácou až do večera.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Raduj sa a plesaj, dcéra jeruzalemská: Hľa, tvoj Kráľ prichádza. Neboj sa, Sion, čoskoro príde tvoja spása.

Ant. 3 Pripravme sa na príchod najvyššieho Kráľa, aby sme mu s čistým srdcom a dôstojne kráčali v ústrety; hľa, príde, meškať nebude.

III

Aké mnohoraké sú tvoje diela, Pane! †

Všetko si múdro urobil. *

Zem je plná tvojho stvorenstva.

Tu more veľké, dlhé a široké, †

v ňom sa hemžia plazy bez počtu, *

živočíchy drobné i obrovské.

Po ňom sa plavia lode *

i Leviatan, ktorého si stvoril, aby sa v ňom ihral.

Všetko to čaká na teba, *

že im dáš pokrm v pravý čas.

Ty im ho dávaš a ony ho zbierajú; *

otváraš svoju ruku, sýtia sa dobrotami.

Len čo odvrátiš svoju tvár, už sa trasú; †

odnímaš im dych a hneď hynú *

a vracajú sa do prachu.

Keď zošleš svojho ducha, sú stvorené *

a obnovuješ tvárnosť zeme.

Pánova chvála nech trvá naveky; *

zo svojich diel nech sa teší Pán.

Pozrie sa na zem a rozochvieva ju, *

dotkne sa vrchov a ony chrlia dym.

Po celý život chcem spievať Pánovi *

a svojmu Bohu hrať, kým len budem žiť.

Kiež sa mu moja pieseň zapáči; *

a ja sa budem tešiť v Pánovi.

Nech zo zeme zmiznú hriešnici †

a zločincov nech už niet. *

Dobroreč, duša moja, Pánovi.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pripravme sa na príchod najvyššieho Kráľa, aby sme mu s čistým srdcom a dôstojne kráčali v ústrety; hľa, príde, meškať nebude.

Vzpriamte sa, zodvihnite hlavu.

Lebo sa blíži vaše vykúpenie.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Izaiáša

22, 8-23

Proti pýche Jeruzalema a Sobnu

Odňatý je závoj Júdovi,

v ten deň si upieral zrak na zbrojnicu Lesného domu;

videli ste trhliny na Dávidovom meste,

že je ich mnoho;

a nazbierali ste vodu v dolnom rybníku.

Počítali ste domy Jeruzalema

a rúcali ste domy

na opevnenie múrov.

Medzi dvoma múrmi ste urobili nádrž

na vodu starého rybníka,

ale na toho, ktorý toto urobil, ste nehľadeli;

nevideli ste toho, ktorý to dávno pripravil.

V ten deň vás Pán, Boh zástupov, vyzval,

aby ste plakali a nariekali,

aby ste si oholili hlavu a obliekli vrecovinu.

Ale, hľa, radosť a veselosť,

zabíjajú voly, režú ovce,

jedia mäso a pijú víno:

„Jedzme a pime,

lebo zajtra umrieme.“

A Pán zástupov

mi vyjavil do uší:

„Veru, do smrti sa vám neodpustí táto neprávosť!“

hovorí Pán, Boh zástupov.

Toto hovorí Pán, Boh zástupov:

„Choď, vojdi k tamtomu správcovi,

k predstavenému paláca Sobnovi,

a povedz mu: ‚Čo tu máš? Alebo koho tu máš,

že si si tu vytesal hrob?‘

Lebo si vysoko vyhĺbil hrob,

do skaly si vydlabal príbytok.

Pán ťa mocne zovrie, človeče,

a s hnevom odvrhne.

Zvinie ťa pevne do klbka

a hodí ťa ako loptu

do ďalekej rozsiahlej krajiny:

tam zomrieš,

tam skončia tvoje slávne vozy,

ty, hanba domu svojho pána.

Vyženiem ťa z tvojho miesta,

zosadím ťa z tvojho úradu.

V ten deň zavolám svojho služobníka

Eliakima, Helkiášovho syna,

oblečiem ho do tvojej tuniky,

opášem ho tvojím pásom

a vložím do jeho rúk tvoju moc.

On bude otcom obyvateľom Jeruzalema

i Júdovmu domu.

Na jeho plece

položím kľúč Dávidovho domu;

keď on otvorí, nik nebude môcť zavrieť,

a keď on zavrie, nik nebude môcť otvoriť.

Zarazím ho ako kolík na pevnom mieste

a bude trónom slávy pre dom svojho otca.“

RESPONZÓRIUM

Zjv 3, 7. 8

Toto hovorí Svätý, Pravdivý, ten, čo má Dávidov kľúč: * Hľa, nechal som pred tebou otvorené dvere, ktoré nik nemôže zavrieť.

Zachoval si moje slovo a nezaprel si moje meno. * Hľa, nechal som pred tebou otvorené dvere, ktoré nik nemôže zavrieť.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Komentárov biskupa Euzébia Cézarejského na Izaiáša

(Cap. 40: PG 24, 366-367)

Hlas volajúceho na púšti

„Hlas volajúceho na púšti: Pripravte cestu Pánovi, vyrovnajte chodníky nášmu Bohu.“ Jasne naznačuje, že sa toto proroctvo nesplní v Jeruzaleme, ale na púšti; že sa totiž zjaví Pánova sláva a každé stvorenie spozná Božiu spásu.

A toto sa v dejinách aj doslovne splnilo, keď Ján Krstiteľ ohlasoval Boží spasiteľný príchod na púšti pri Jordáne, kde sa zjavila Božia spása. Lebo všetci poznali Krista a jeho slávu, keď sa po jeho krste otvorilo nebo, Duch Svätý zostúpil naňho v podobe holubice a zaznel Otcov hlas, ktorý vydal svedectvo Synovi: „Toto je môj milovaný Syn, počúvajte ho.“

A toto bolo povedané aj preto, že Boh sa rozhodol prísť na púšť, ktorá bola od nepamäti neschodná a neprístupná. Veď ani jeden z pohanských národov nepoznal Boha a Boží spravodliví a proroci nemali k nim prístup.

Preto onen hlas rozkazuje pripraviť cestu Božiemu Slovu, vyrovnať, čo je neschodné a strmé, aby mohol náš Boh napredovať, keď príde. „Pripravte cestu Pánovi.“ To je radostná zvesť a nová potecha, že Boh túži, aby všetci ľudia poznali jeho spásu.

„Vystúp na vysoký vrch, ty, čo hlásaš radostnú zvesť Sionu! Zodvihni mocne svoj hlas, ty, čo hlásaš radostnú zvesť Jeruzalemu!“ Tieto výroky sa presne zhodujú s tým, čo sme povedali; a vhodne sa zmieňujú o hlásateľoch evanjelia a zvestujú príchod Boha k ľuďom po tom, ako bola reč o hlase na púšti. Preto je naozaj vhodné, že po proroctve o Jánovi Krstiteľovi nasledovala zmienka o hlásateľoch evanjelia.

Ktorý Sion by to teda bol, ak nie ten, čo sa volal predtým Jeruzalem? Lebo aj on bol vrchom, ako vyhlasuje Písmo, keď hovorí: „Toto je vrch Sion, na ktorom prebývaš.“ A Apoštol hovorí: „Priblížili ste sa k vrchu Sion.“ Vari sa tým naznačuje apoštolský zbor, vyvolený z predošlého obrezaného národa?

Tento Sion a Jeruzalem prijal Božiu spásu a je postavený na Božom vrchu, čiže na jednorodenom Slove Otca. A jemu sa káže, aby vystúpil na vysoký vrch a hlásal slovo o spáse. A kto to ohlasuje dobrú zvesť, ak nie zbor evanjelistov? A čo znamená ohlasovať radostnú zvesť? Ohlasovať všetkým ľuďom, ale predovšetkým judejským mestám Kristov príchod na svet.

RESPONZÓRIUM

Porov. Mt 11, 11. 9

Prišiel Pánov predchodca, o ktorom on sám svedčí: * Medzi tými, čo sa narodili zo ženy, nepovstal nik väčší ako Ján Krstiteľ.

Lebo on je prorok, áno, viac ako prorok; Spasiteľ o ňom hovorí: * Medzi tými, čo sa narodili zo ženy, nepovstal nik väčší ako Ján Krstiteľ.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime, *

teba, Pane, velebíme,

Teba, večný Otče, *

uctieva celá zem.

Tebe všetci anjeli, *

tebe nebesia i všetky mocnosti,

tebe cherubíni a serafíni *

bez prestania prespevujú:

Svätý, * svätý, * svätý *

Pán, Boh zástupov.

Plné sú nebo i zem *

tvojej veleby a slávy.

Teba oslavuje *

slávny zbor apoštolov;

teba velebí *

veľký počet prorokov;

teba chváli *

vznešený zástup mučeníkov;

teba oslavuje *

svätá Cirkev po celej zemi,

teba, Otče, *

nesmierne velebného,

i tvojho milovaného, *

pravého a jediného Syna,

aj Ducha Svätého, *

Tešiteľa nášho.

Kriste, *

ty si kráľ slávy.

Ty si Otcov Syn *

od večnosti.

Ty si neváhal vstúpiť do života Panny, *

stal si sa človekom, aby si vykúpil človeka.

Ty si zvíťazil nad smrťou *

a otvoril si veriacim nebeské kráľovstvo.

Ty sedíš po pravici Boha *

v sláve svojho Otca.

Veríme, *

že ako sudca ešte raz prídeš.

Preto ťa prosíme, pomáhaj svojim služobníkom, *

ktorých si vykúpil predrahou krvou.

Pripočítaj nás k svojim svätým *

vo večnej sláve.

Táto posledná časť sa môže vynechať.

Zachráň, Pane, svoj ľud *

a žehnaj svojich dedičov.

A spravuj ich *

a vyvýš ich až naveky.

Po všetky dni *

dobrorečíme tebe.

A chválime tvoje meno naveky, *

až na veky večné.

Vo svojej láskavosti, Pane, *

chráň nás v tento deň pred hriechom.

Zmiluj sa, Pane, nad nami, *

zmiluj sa nad nami.

Tvoje milosrdenstvo, Pane, nech je nad nami, *

ako dúfame v teba.

V teba, Pane, som dúfal, *

nebudem zahanbený naveky.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a milosrdný Bože, nedopusť, aby nám starosti o pozemské veci prekážali ísť v ústrety tvojmu Synovi, ale nech nás dar nebeskej múdrosti privedie do spoločenstva s ním. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky