## 25. október 2025

## Sv. Maura, biskupa
ľubovoľná spomienka

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,

nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok

a ochrancovi v radosti aj v plači

za pomoc vďačí.

Sťa úporného zápasníka v boji

nebeskou krizmou posvätil Duch Svätý

a posilnil ho: na srdci mu budú

osudy ľudu.

Príkladom učil, pravdou vychovával,

slepého vodil, liečil nemocného,

pre všetkých bol jak rodič starostlivý,

čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi

záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu

činom a túžbou kráčať po šľapaji

tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,

začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,

v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,

do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Kto sa poníži ako dieťa, ten je najväčší v nebeskom kráľovstve.

Žalm 131
Detská dôvera v Pána
Učte sa odo mňa, lebo som tichý a pokorný srdcom. (Mt 11, 29)

Pane, moje srdce sa nevystatuje, *

moje oči nehľadia povýšene.

Neženiem sa za veľkými vecami *

ani za divmi pre mňa nedosiahnuteľnými.

Ale ja som svoju dušu *

upokojil a utíšil.

Ako nasýtené dieťa v matkinom náručí, *

ako nasýtené dieťa, tak je moja duša vo mne.

Dúfaj, Izrael, v Pána *

odteraz až naveky.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Kto sa poníži ako dieťa, ten je najväčší v nebeskom kráľovstve.

Ant. 2 Môj Bože, v úprimnosti srdca som s radosťou obetoval všetko.

Žalm 132
Božie prisľúbenie Dávidovmu domu
Pán, Boh, mu dá trón jeho otca Dávida. (Lk 1, 32)
I

Pane, pamätaj na Dávida *

a na jeho veľkú ochotu,

že prisahal Pánovi *

a mocnému Bohu Jakubovmu zložil sľub:

„Do príbytku svojho domu nevkročím, *

ani sa neuložím na svoje lôžko;

svojim očiam nedoprajem spánku *

ani svojim viečkam zdriemnutia,

kým nenájdem miesto pre Pána, *

príbytok pre mocného Jakubovho Boha.“

Počuli sme, že archa je v Efrate, *

a našli sme ju na jaarských nivách.

Vstúpme teda do Pánovho príbytku *

a padnime k podnožke jeho nôh.

Zaujmi, Pane, miesto svojho odpočinku, *

ty a archa tvojej všemoci.

Tvoji kňazi nech sa odejú do spravodlivosti *

a tvoji svätí nech plesajú.

Pre svojho služobníka Dávida *

neodmietaj tvár svojho pomazaného.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Môj Bože, v úprimnosti srdca som s radosťou obetoval všetko.

Ant. 3 Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; je pravdivá: upevnil jeho kráľovstvo naveky.

II

Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; *

je pravdivá, nikdy ju neodvolá:

„Potomka z tvojho rodu *

posadím na tvoj trón.

Ak tvoji synovia dodržia moju zmluvu *

a moje príkazy, ktoré ich naučím,

aj ich synovia *

budú sedieť na tvojom tróne naveky.“

Lebo Pán si vyvolil Sion, *

želal si mať ho za svoj príbytok:

„To je miesto môjho odpočinku naveky; *

tu budem bývať, lebo som túžil za ním.

Štedro požehnám jeho komory, *

chlebom nasýtim jeho chudobných.

Jeho kňazov odejem do rúcha spásy *

a svätí budú plesať v radosti.

Tu Dávidovej moci dám vypučať, *

svojmu pomazanému pripravím svetlo.

Jeho nepriateľov hanbou zakryjem, *

no na jeho hlave zažiari diadém.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; je pravdivá: upevnil jeho kráľovstvo naveky.

Poďte a pozrite na diela Pánove.

On vykonal úžasné veci na zemi.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Barucha

3, 9-15. 24 – 4, 4

Spása Izraela sa opiera o múdrosť

Počúvaj, Izrael, príkazy života,

napnite sluch, aby ste sa naučili byť rozumnými.

Čo je, Izrael?

Čo je, že si v nepriateľskej krajine?

Zostarel si v cudzej krajine,

poškvrnil si sa mŕtvolami,

pripočítaný si k tým, čo sú v podsvetí.

Opustil si prameň múdrosti.

Keby si bol kráčal po Božej ceste,

bol by si býval v pokoji naveky.

Nauč sa, kde je rozumnosť,

kde je sila, kde je rozum,

aby si vedel, aj kde je dlhý vek a život,

kde je svetlo očí a pokoj.

Kto našiel jej miesto?

A kto vošiel do jej pokladníc?

Izrael, aký veľký je Boží dom

a preveľké miesto jeho vlastníctva!

Je veľké a bez konca,

je vysoké a nezmerateľné.

Tam boli tí slávni obri, čo žili na počiatku,

veľkí postavou a obratní v boji.

Ale ich si Boh nevyvolil,

ani im nedal cestu výchovy

a zahynuli, lebo nemali rozumnosť,

zahynuli pre svoju obmedzenosť.

Kto vystúpil do neba a vzal ju

a zniesol ju z oblakov?

Kto preplával more a našiel ju

a prinesie ju za rýdze zlato?

Nieto toho, kto by poznal jej cestu,

ani toho, kto by objavil jej chodník.

Ale ten, ktorý vie všetko, pozná ju,

vynašiel ju svojou rozumnosťou.

Ten, ktorý založil zem na večný čas

a naplnil ju štvornohými zvieratami.

Ten, ktorý vysiela svetlo a ono ide,

zavolal ho a ono ho s chvením poslúchlo.

I hviezdy zažiarili na svojich strážach

a potešili sa.

Zavolal ich a povedali: „Tu sme!“

a veselo svietia tomu, ktorý ich vytvoril.

Toto je náš Boh

a iného nemožno k nemu prirovnať.

On našiel každú cestu k múdrosti

a dal ju svojmu služobníkovi Jakubovi

a svojmu miláčikovi Izraelovi.

Potom sa zjavila na zemi

a žila s ľuďmi.

Ona je knihou Božích prikázaní

a zákonom, ktorý zostáva naveky.

Všetci, ktorí sa jej držia, budú žiť,

tí však, čo ju opúšťajú, zomrú.

Obráť sa, Jakub, a chop sa jej,

choď za žiarou v jej svetle.

Nedávaj svoju slávu inému

a svoje hodnosti cudziemu národu.

Blahoslavení sme, Izrael,

lebo my vieme, čo sa páči Bohu.

RESPONZÓRIUM

Rim 11, 33; Bar 3, 32a. 37b

Aká hĺbka Božieho bohatstva, múdrosti a vedomosti; * Aké nepochopiteľné sú jeho súdy a nevyspytateľné jeho cesty!

Ten, ktorý vie všetko, pozná múdrosť a dal ju svojmu miláčikovi Izraelovi. * Aké nepochopiteľné sú jeho súdy a nevyspytateľné jeho cesty!

DRUHÉ ČÍTANIE

Z rečí svätého biskupa Fulgencia Ruspenského

(Sermo 1, 2-3: CCL 91 A, 889-890)

Verný a múdry správca

Pán chce poukázať na zvláštnu povinnosť sluhov, ktorých postavil na čelo svojho ľudu. Hovorí: „Kto je ten verný a múdry správca, ktorého pán ustanoví nad svojou čeľaďou, aby jej načas dával určený pokrm? Blahoslavený sluha, ktorého pán pri svojom príchode nájde tak robiť.“

Kto je ten pán, bratia? Niet pochyby, že Kristus. On hovorí svojim učeníkom: „Vy ma voláte: ‚Učiteľ‘ a ‚Pane‘ a dobre hovoríte, lebo to som.“

A kto je čeľaď toho pána? Isteže tá, ktorú sám Pán vykúpil z ruky nepriateľa a urobil svojím vlastníctvom. Touto svätou čeľaďou je katolícka Cirkev, ktorá sa bohatou plodnosťou šíri po celej zemi a môže sa pochváliť, že je vykúpená drahou krvou svojho Pána. Lebo „Syn človeka,“ ako sám hovorí, „neprišiel dať sa obsluhovať, ale slúžiť a položiť svoj život ako výkupné za mnohých“.

On je aj dobrý pastier, ktorý dal svoj život za svoje ovce. Teda Vykupiteľova čeľaď je črieda dobrého pastiera.

Kto je ten správca, ktorý má byť verný a múdry, nám ukazuje Pavol, keď hovorí o sebe a o svojich spoločníkoch: „Nech nás každý pokladá za Kristových služobníkov a správcov Božích tajomstiev. Od správcov sa však vyžaduje, aby bol každý verný.“

Ale aby si niekto z nás nemyslel, že len apoštoli boli ustanovení za správcov, a nezanedbal povinnosť duchovného boja, aby nespal neverne a hlúpo ako lenivý sluha, sám svätý Apoštol ukazuje, že aj biskupi sú správcovia: „Biskup ako Boží správca musí byť bez úhony.“

My sme hospodárovi sluhovia, my sme Pánovi správcovia, my sme dostali určený pokrm, ktorý máme dávať vám.

Ak sme zvedaví, čo je to za pokrm, svätý apoštol Pavol nám ho ukazuje, keď hovorí: „Každý podľa stupňa viery, aký mu udelil Boh.“

Čo Kristus nazýva „určeným pokrmom“, Pavol volá „stupňom viery“, aby sme vedeli, že duchovný pokrm nie je nič iné ako vzácna sviatosť kresťanskej viery. Tento určený pokrm vám dávame v Pánovom mene vždy, keď osvietení darom duchovnej milosti hovoríme podľa zásad pravej viery, a vy od Pánových správcov prijímate určený pokrm, keď každý deň prostredníctvom Božích služobníkov počúvate slovo pravdy.

RESPONZÓRIUM

Mt 25, 21. 20

Správne, dobrý a verný sluha, bol si verný nad málom, ustanovím ťa nad mnohým. * Vojdi do radosti svojho pána.

Pane, päť talentov si mi odovzdal a hľa, ďalších päť som získal. * Vojdi do radosti svojho pána.

MODLITBA

Modlime sa.

Dobrotivý Bože, svätý Maurus sa s tebou spájal v tichu a bol príkladom ustavičnej modlitby, pokory a čistoty; prosíme ťa, pomáhaj nám zjednotiť sa s tebou na tvoju chválu a na našu spásu i spásu celého sveta. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky