## 22. máj 2025

## Štvrtok, Veľkonočné obdobie, 5. týždeň
1. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Toto je pravý Boží deň,

žiariaci svetlom blaživým,

veď celý svet krv Kristova

zbavila jeho ťažkých vín.

On vrátil slepým svetlo, zrak

a hriešnym novú vieru vlial;

kto by sa musel strachom chvieť,

keď Pán i z lotra hriechy sňal?

Anjeli hľadia v úžase,

aký trest Kristus musel zniesť;

a lotor pri ňom kajúci

má prísľub raja ešte dnes.

Obdivuhodné tajomstvo:

sám Boh si ľudské telo vzal,

by telo zbavil nákazy,

aby hriech, vinu z ľudí sňal.

Môže byť niečo vzácnejšie,

keď milosť vinu zamení,

keď láska strávi, zničí strach

a v smrti život pramení?!

Ježišu, ty buď naveky

nám veľkonočnou radosťou,

pridruž nás k svojmu víťazstvu

znovuzrodených milosťou.

Tebe buď sláva, Ježišu,

ktorý si slávne z mŕtvych vstal;

Otcovi, Duchu Svätému

nech večne zuní pieseň chvál. Amen.

Alebo podľa ľubovôle vo férie po Veľkonočnej oktáve:

Nech z výšin neba radosť znie,

nech jasá more, plesá zem:

Ukrižovaný z mŕtvych vstal

a smrteľníkom život dal.

Vracia sa milostivý čas,

deň spásy zjavuje sa zas;

v ňom Baránkovou krvou svet

obmytý skvie sa ako kvet.

Tá smrť, tá láska zranená

vín odpustenie znamená;

zmučený silu nestratil

a premožený zvíťazil.

V tom máme nádej; veríme,

že s Kristom k sláve prídeme,

aj my budeme vzkriesení

a vlastniť život blažený.

A preto všetci, čo sme tu,

obetu čistú, presvätú

nábožne slávme, slávnostne,

veď všetko dobro plynie z nej.

Ježišu, ty buď naveky

nám veľkonočnou radosťou,

pridruž nás k svojmu víťazstvu

znovuzrodených milosťou.

Tebe buď sláva, Ježišu,

ktorý si slávne z mŕtvych vstal;

Otcovi, Duchu Svätému

nech večne zuní pieseň chvál. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Slovo Pánovo je štítom všetkých, čo v neho dúfajú. Aleluja.

Žalm 18, 31-51
Poďakovanie
Ak je Boh za nás, kto je proti nám? (Rim 8, 31)
IV

Božia cesta je čistá, †

ohňom je vyskúšané slovo Pánovo. *

On je ochrancom všetkých, čo v neho dúfajú.

Veď kto je Boh okrem Pána? *

Kto je skala okrem nášho Boha?

To Boh ma silou opásal *

a moju cestu urobil nepoškvrnenou.

Mojim nohám dal rýchlosť jeleňa *

a postavil ma na výšinu.

Ruky mi na boj vycvičil *

a moje ramená napínajú luk kovový.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Slovo Pánovo je štítom všetkých, čo v neho dúfajú. Aleluja.

Ant. 2 Svojou pravicou si ma, Pane, podporil. Aleluja.

V

Dal si mi svoj štít záchranný, †

pravicou si ma podporil *

a tvoja láskavosť ma urobila veľkým.

Mojim krokom si cestu uvoľnil *

a moje nohy nepociťujú únavu.

Naháňal som svojich nepriateľov, až som ich dostihol, *

a nevrátil som sa, kým som ich celkom nezničil.

Tak som ich zdrvil, že ani stáť nevládali, *

popadali mi pod nohy.

Opásal si ma udatnosťou v boji *

a vzbúrencov si uvrhol do môjho područia.

Ty si zahnal mojich nepriateľov na útek *

a rozprášil si tých, čo ma nenávidia.

Kričali, nemal im kto pomôcť, *

volali k Pánovi, ale on ich nevyslyšal.

Rozprášil som ich ako prach unášaný vetrom, *

šliapal som po nich ako po blate uličnom.

Vytrhol si ma zo vzbury ľudu *

a ustanovil za hlavu národov.

Slúži mi ľud, ktorý som nepoznal, *

a poslúcha ma na jediné slovo.

O moju priazeň sa uchádzajú cudzinci; †

cudzinci blednú od strachu *

a trasú sa vo svojich úkrytoch.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Svojou pravicou si ma, Pane, podporil. Aleluja.

Ant. 3 Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása. Aleluja.

VI

Nech žije Pán, nech je zvelebený môj Záchranca, *

nech je vyvýšený Boh, moja spása.

Bože, ty si ma poveril odplatou †

a podmanil si mi národy; *

ty si ma oslobodil od zlostných nepriateľov.

Povýšil si ma nad mojich odporcov *

a vytrhol si ma z rúk násilníka.

Preto ťa, Pane, budem velebiť medzi národmi *

a ospevovať tvoje meno žalmami.

Svojmu kráľovi dávaš veľké víťazstvá, †

preukazuješ priazeň svojmu pomazanému, *

Dávidovi a jeho potomstvu až naveky.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása. Aleluja.

Boh aj Pána vzkriesil. Aleluja.

A vzkriesi aj nás svojou mocou. Aleluja.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy zjavenia svätého apoštola Jána

21, 9-27

Vízia nebeského Jeruzalema, Baránkovej nevesty

Prišiel jeden zo siedmich anjelov, čo mali sedem čiaš naplnených poslednými siedmimi ranami, a povedal mi: „Poď, ukážem ti nevestu, Baránkovu manželku!“ A v duchu ma preniesol na veľký a vysoký vrch a ukázal mi sväté mesto Jeruzalem, ako zostupuje z neba od Boha ožiarené Božou slávou. Jeho jas bol podobný najdrahšiemu kameňu, akoby krištáľovo čistému kameňu jaspisu. Malo veľké a vysoké hradby. Malo dvanásť brán a na bránach dvanásť anjelov a napísané mená dvanástich kmeňov synov Izraela. Tri brány boli od východu, tri brány od severu, tri brány od juhu a tri brány od západu. Hradby mesta mali dvanásť základných kameňov a na nich dvanásť mien dvanástich Baránkových apoštolov.

Ten, čo so mnou hovoril, mal mieru zo zlatej trstiny na premeranie mesta, jeho brán a jeho hradieb. Mesto je postavené do štvorca: jeho dĺžka je taká istá ako šírka. Trstinou odmeral mesto a malo dvanásťtisíc stadií. Jeho dĺžka, šírka i výška sú rovnaké. Zmeral aj jeho hradby; mali stoštyridsaťštyri lakťov podľa ľudskej miery, ktorú anjel mal. Jeho hradby boli postavené z jaspisu a mesto samo bolo z rýdzeho zlata podobného čistému sklu. Základné kamene hradieb mesta boli ozdobené všelijakými drahými kameňmi: prvý základný kameň jaspis, druhý zafír, tretí chalcedón, štvrtý smaragd, piaty sardonyx, šiesty sardion, siedmy chryzolit, ôsmy beryl, deviaty topás, desiaty chryzopras, jedenásty hyacint, dvanásty ametyst. Dvanásť brán je dvanásť perál; každá brána bola z jednej perly. A námestie mesta bolo z rýdzeho zlata, takého ako priezračné sklo.

Ale chrám som v ňom nevidel, lebo jeho chrámom je Pán, všemohúci Boh, a Baránok. A mesto nepotrebuje ani slnko, ani mesiac, aby mu svietili, lebo ho ožiaruje Božia sláva a jeho lampou je Baránok. V jeho svetle budú kráčať národy a králi zeme doň prinesú svoju slávu. Jeho brány sa cez deň nezavrú a noci tam nebude. A budú doň prinášať slávu a bohatstvo národov. Ale nič poškvrnené, nik, kto sa dopúšťa ohavnosti a lži, doň nevojde, iba tí, čo sú zapísaní v Baránkovej knihe života.

RESPONZÓRIUM

Porov. Zjv 21, 21; Tob 13, 17. 18. 11

Tvoje námestia, Jeruzalem, sú pokryté rýdzim zlatom a bude sa v tebe spievať pieseň radosti. * Na tvojich uliciach budú všetci hovoriť: Aleluja.

Jasným svetlom zažiariš a všetky končiny zeme prídu sa ti pokloniť. * Na tvojich uliciach budú všetci hovoriť: Aleluja.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Traktátov svätého biskupa Gaudencia Bresciského

(Tract. 2: CSEL 68, 26. 29-30)

Eucharistia, Pánova Veľká noc

Jeden zomrel za všetkých; a ten istý v každom chráme Cirkvi v tajomstve chleba a vína posilňuje tých, čo obetujú, oživuje tých, čo v neho veria, a premenený posväcuje tých, čo ho premieňajú.

Toto je Baránkovo telo, toto je jeho krv. Lebo Chlieb, ktorý zostúpil z neba, hovorí: „Chlieb, ktorý ja dám, je moje telo za život sveta.“ Výstižne sa aj spôsobom vína vyjadruje krv toho, ktorý sám v evanjeliu hovorí: „Ja som pravý vinič.“ Čím dostatočne jasne vyhlasuje, že jeho krvou je každé víno obetované na znak jeho umučenia. Preto svätý patriarcha Jakub prorokoval o Kristovi: „Vo víne vyperie si odev a v krvi hrozna svoj plášť.“ Svoje rúcho, čiže naše telo, ktorým sa zaodial, mal obmyť vlastnou krvou.

Teda sám Stvoriteľ a Pán prírody, ktorý zo zeme vyvádza chlieb, z chleba zasa – pretože môže a aj prisľúbil – tvorí svoje vlastné telo, a ktorý urobil z vody víno, urobil aj z vína svoju krv.

Hovorí: „Je Pánova Veľká noc“, čiže Pánov prechod. Nepokladaj za pozemské to, čo urobil nebeským ten, ktorý doň prešiel a premenil ho na svoje telo a krv.

Čo prijímaš, je telom onoho nebeského chleba a krvou onoho svätého viniča. Lebo keď podával svojim učeníkom premenený chlieb a víno, hovoril: „Toto je moje telo, toto je moja krv.“ Verme, prosím, tomu, komu sme uverili. Pravda nepozná lož.

Keď rozprával zástupom, že treba jesť jeho telo a treba piť jeho krv, oni sa divili a šomrali: „Tvrdá je to reč! Kto to môže počúvať?!“ A tak aby nebeským ohňom zmazal myšlienky, ktorých, ako som už povedal, treba sa chrániť, dodal: „Duch oživuje, telo nič neosoží. Slová, ktoré som vám povedal, sú Duch a život.“

RESPONZÓRIUM

Jn 6, 57; Lk 22, 19b

Mňa poslal živý Otec a ja žijem z Otca. * Aj ten, čo mňa je, bude žiť zo mňa. Aleluja.

Toto je moje telo, ktoré sa dáva za vás. * Aj ten, čo mňa je, bude žiť zo mňa. Aleluja.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, tvoja láska nás prenáša z hriechu do milosti a z biedy do blaženosti; prosíme ťa, upevni v nás dielo tvojej lásky, aby sme všetci, ktorých si ospravedlnil vierou, vytrvali v dobrom až do konca. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky