## 6. október 2025

## Pondelok, Cezročné obdobie, 27. týždeň
3. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Po spánku s údmi sviežimi

ochotne z lôžka vstávame;

buď, Otče, s nami bdiacimi,

keď pieseň tebe spievame.

Prvého teba jazyk nech

ospieva, srdce velebí;

nech všetko naše úsilie,

Presvätý, z teba pramení.

Tma, ustúp svetlu dennému,

noc, prepusť miesto úsvitu;

nech Božie svetlo zaplaví

dušu z vín noci umytú.

Ešte ťa vrúcne prosíme,

odstráň z nás všetko škodlivé,

aby ťa večne chválili

ústa i srdcia bedlivé.

Vyslyš nás, Otče láskavý,

pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,

s Otcom i Duchom Boh pravý,

a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Mocný Boh, večne žijúci,

jediný v svätej Trojici;

my úbohí ťa vzývame

a ruky k tebe spíname.

Veríme v Otca večného

i v jeho Syna milého

i v Ducha, ktorý Láska je

a s Otcom Syna spojuje.

Ty pravda, láska vznešená,

náš cieľ a naša odmena,

nám vieru, nádej, lásku daj

a láskou získať večný raj.

Počiatok i cieľ stvorení,

len z teba život pramení;

ty potechou si trpiacich

a istá nádej veriacich.

Ty všetko dobré pôsobíš

a všetkým len sám postačíš,

ty sám si svetlo stvorenia

a dúfajúcim odmena.

Vzývajme Krista, Otca s ním

vedno s ich Duchom spoločným:

jediný Bože v Trojici,

ty mocný, chráň nás prosiacich. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Náš Boh prichádza a už nemlčí.

Žalm 50
Pravá úcta k Bohu
Neprišiel som Zákon zrušiť, ale naplniť. (Mt 5, 17)
I

Zvrchovaný Boh, Pán, prehovoril *

a vyzval zem od východu slnka až po jeho západ.

Zo Siona plného nádhery zažiaril Boh; *

náš Boh prichádza a už nemlčí:

pred ním je žeravý oheň *

a vôkol neho búrka mohutná.

On nebo i zem volá z výšavy *

na súd nad svojím národom:

„Zhromaždite mi mojich svätých, *

čo zmluvu so mnou spečatili obetou.“

A nebesia zvestujú jeho spravodlivosť, *

veď sudcom je sám Boh.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Náš Boh prichádza a už nemlčí.

Ant. 2 Obetuj Bohu obetu chvály.

II

„Počuj, ľud môj, chcem hovoriť; †

teba, Izrael, idem usvedčiť *

ja, Boh, čo tvojím Bohom som.

Neobviňujem ťa pre tvoje obety, *

veď tvoje žertvy stále sú predo mnou.

Viac z tvojho domu býčky neprijmem *

ani capov z tvojich čried.

Lebo mne patrí všetka lesná zver, *

tisícky horskej zveriny.

Poznám všetko vtáctvo lietavé, *

moje je i to, čo sa hýbe na poli.

Aj keď budem hladný, nebudem pýtať od teba; *

veď moja je zem i s tým, čo ju napĺňa.

Vari ja hovädzie mäso jedávam *

alebo pijem krv kozľaciu?

Obetuj Bohu obetu chvály *

a Najvyššiemu svoje sľuby splň.

A vzývaj ma v čase súženia: *

ja ťa zachránim a ty mi úctu vzdáš.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Obetuj Bohu obetu chvály.

Ant. 3 Milosrdenstvo chcem, a nie obetu; poznanie Boha viac ako zápalnú obetu.

III

No hriešnikovi Boh hovorí: †

„Prečo odriekaš moje príkazy *

a moju zmluvu v ústach omieľaš?

Veď ty nenávidíš poriadok *

a moje slovo odmietaš.

Keď vidíš zlodeja, pridávaš sa k nemu *

a s cudzoložníkmi sa spolčuješ.

Zo svojich úst vypúšťaš zlo *

a klamstvá snuje tvoj jazyk.

Vysedávaš si a ohováraš svojho brata, *

syna svojej matky potupuješ.

Toto páchaš, a ja by som mal mlčať? †

Myslíš si, že ja som ako ty: *

teraz ťa obviňujem a hovorím ti to do očí.

Pochopte to, vy, čo zabúdate na Boha, *

inak vás zahubím a nik vám nepomôže.

Kto prináša obetu chvály, ten ma ctí; †

a kto kráča bez úhony, *

tomu ukážem Božiu spásu.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Milosrdenstvo chcem, a nie obetu; poznanie Boha viac ako zápalnú obetu.

Počúvaj, ľud môj, chcem hovoriť.

Ja, Boh, čo tvojím Bohom som.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Prvého listu Timotejovi

2, 1-15

Výzva na modlitbu

Milovaný, predovšetkým teda žiadam, aby sa konali prosby, modlitby a orodovania a vzdávali sa vďaky za všetkých ľudí, za kráľov i za všetkých, čo sú na vyšších miestach, aby sme mohli žiť tichým a pokojným životom vo všetkej nábožnosti a mravnej čistote. Toto je dobré a milé pred Bohom, naším Spasiteľom, ktorý chce, aby boli všetci ľudia spasení a poznali pravdu. Lebo jeden je Boh a jeden prostredník medzi Bohom a ľuďmi – človek Kristus Ježiš, ktorý vydal seba samého ako výkupné za všetkých, ako svedectvo v pravom čase. A ja som ustanovený za jeho hlásateľa a apoštola – hovorím pravdu, neklamem –, za učiteľa pohanov vo viere a pravde.

Chcem teda, aby sa muži modlili na každom mieste a dvíhali čisté ruky bez hnevu a hádok. Podobne aj ženy nech sú v odeve ozdobenom cudnosťou a nech sa krášlia skromnosťou; nie pozapletanými vlasmi, zlatom a perlami alebo drahými šatami; ale, ako pristane ženám, ktoré vyznávajú nábožnosť, dobrými skutkami.

Žena nech sa učí v tichosti a v úplnej podriadenosti. Učiť žene nedovoľujem, ani vládnuť nad mužom, ale nech je tichá. Veď prvý bol stvorený Adam, až potom Eva. A nie Adam bol zvedený, ale žena sa dala zviesť a padla do hriechu. Ale spasí sa rodením detí, ak vytrvajú vo viere a láske, v posväcovaní a v triezvosti.

RESPONZÓRIUM

1 Tim 2, 5-6; Hebr 2, 17a

Jeden je Boh a jeden prostredník medzi Bohom a ľuďmi – človek Kristus Ježiš, * Ktorý vydal seba samého ako výkupné za všetkých.

Preto sa vo všetkom musel pripodobniť bratom, aby sa stal milosrdným. * Ktorý vydal seba samého ako výkupné za všetkých.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Traktátu svätého biskupa Ambróza O Kainovi a Ábelovi

(Lib. 1, 9, 34. 38-39: CSEL 32, 369. 371-372)

Predovšetkým sa treba modliť za celé telo Cirkvi

„Obetuj Bohu obetu chvály a Najvyššiemu svoje sľuby splň.“ Chváliť Boha znamená urobiť sľub a splniť ho. Preto sa vyzdvihuje pred ostatnými onen Samaritán, čo bol na Pánov rozkaz spolu s inými deviatimi malomocnými očistený od malomocenstva, ale jediný sa vrátil ku Kristovi, velebil Boha a vzdával vďaky. Ježiš o ňom hovorí: „Nenašiel sa nik iný okrem tohto cudzinca, čo by sa bol vrátil a vzdal Bohu vďaku? A jemu povedal: ‚Vstaň a choď, tvoja viera ťa uzdravila.‘“

Pán Ježiš ťa božsky poučil aj o dobrote Otca, ktorý vie dávať dobré veci, aby si dobrého prosil o dobré, aj vyzval na naliehavú a častú modlitbu; nie aby sa modlitba predlžovala do omrzenia, ale aby bola pravidelná a častá. Dlhé modlitby väčšinou zívajú prázdnotou, keď ich vynechávame, hneď zasa vkĺzne nedbalosť.

Potom pripomína, že keď prosíš o odpustenie pre seba, musíš vedieť čím viac odpustiť iným, aby si tak svoju prosbu odporúčal hlasom svojich skutkov. Aj Apoštol učí, že sa treba modliť bez hnevu a hádok, aby tvoja modlitba nebola mätená a narušovaná. Učí aj, že sa treba modliť na každom mieste, hoci Spasiteľ hovorí: „Vojdi do svojej izby.“

Ale rozumej nie izbu ohraničenú stenami, ktorá by uzatvárala tvoje údy, lež izbu, ktorá je v tebe, ktorá uzatvára tvoje myšlienky a v ktorej prebývajú tvoje city. Táto izba tvojej modlitby je všade s tebou, je všade v skrytosti a jej pánom nie je nik iný, iba Boh.

Počuješ, že sa predovšetkým treba modliť za ľud, čiže za celé telo, za všetky údy tvojej matky; v tom je znak vzájomnej lásky. Lebo ak by si prosil za seba, budeš prosiť iba za seba. A keby sa všetci modlili iba za seba, hriešnik by mal menšiu milosť ako prosebník. Ale keď sa každý modlí za všetkých, vtedy sa aj všetci modlia za každého.

Teda na záver: Ak prosíš iba za seba, budeš prosiť za seba sám, ako sme povedali. Ale ak prosíš za všetkých, budú za teba prosiť všetci. Veď vo všetkých si aj ty. To je taká veľká výhoda, že modlitby jednotlivcov získavajú jednotlivcom hlasy celého ľudu. A nie je v tom nijaká nadutosť, ale väčšia pokora a hojnejšie ovocie.

RESPONZÓRIUM

Ž 61, 2-3a. 6

Vypočuj, Bože, moju vrúcnu prosbu, všimni si moju modlitbu. * Od konca zeme volám k tebe.

Veď ty si, Bože môj, vypočul moju modlitbu, dal si mi dedičstvo tých, čo si ctia tvoje meno. * Od konca zeme volám k tebe.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, vo svojej štedrosti dávaš prosiacim viac, než si zasluhujú a žiadajú; prosíme ťa, vo svojom milosrdenstve nám odpusť viny, čo znepokojujú naše svedomie, a udeľ nám aj tie milosti, o ktoré sa ani neodvažujeme prosiť. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky