## 22. máj 2025

## Sv. Rity z Cascie, rehoľníčky
ľubovoľná spomienka

Sv. Rita z Cascie sa narodila v Roccaporene pri Spolete v Taliansku v roku 1381. Jej meno je vlastne skrátené z mena Margherita, Margaréta. Už od útleho veku nosila v srdci túžbu stať sa mníškou. Jej rodičia na ňu však naliehali, aby sa vydala za muža, ktorý však – ako sa ukázalo neskôr – bol k nej veľmi krutý. Mala vtedy len dvanásť rokov. Následne prežila osemnásť veľmi smutných a namáhavých rokov. Mala dvoch synov. Nakoniec ovdovela, jej muž bol zavraždený v bitke. Obaja synovia taktiež zomreli. Ona v srdci stále mala túžbu z detstva, a tak zašla do augustiniánskeho kláštora v Cascii. Neprijali ju však, kvôli tomu, že bola už vdova. Mali totiž požiadavku, že sestry musia byť panny. Naveľa však spravili výnimku a v roku 1413 Rita mohla vstúpiť do kláštora. Čoskoro sa stala známou kvôli tomu, že žila prísnym životom, modlila sa a pomáhala v rámci svojich síl každému, kto to potreboval. Trpela však chronickou chorobou. Znášala to všetko ako obetu Bohu. Uprostred utrpenia mala viaceré zjavenia. Dostala rany po tŕňovej korune. Zomrela 22. mája 1457 v Cascii. Na jej príhovor sa stalo veľa zázrakov. Kanonizovaná bola v roku 1900. Uctieva sa ako patrónka v beznádejných situáciách. Cascia patrí k najväčším pútnickým miestam v Taliansku, dnes je centrom úcty sv. Rity a miestom zmierenia. Je tam stála spovedná služba, ktorú hojne využívajú pútnici z celého Talianska.
Pracovný preklad podľa oficiálneho latinského znenia Liturgie hodín:
V Umbrii rozkvitla v pätnástom storočí. Najprv vydatá za muža – búrliváka trpezlivo znášala jeho hrubosť a zblížila ho Bohu a potom po strate manžela a synov vstúpila ako rehoľníčka do kláštora rádu svätého Augustína, kde všetkým poskytla vznešený príklad trpezlivosti a kajúcnosti. Tu aj umrela pred rokom 1457.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Svätica, hodna pochvaly,

zdobia ťa toľké zásluhy!

Tu svietila si príkladom,

tam skvieš sa krajšie od dúhy.

Svetlo si v srdci nosila,

modlitbu s prácou spájala,

myseľ ti s Kristom bedlila

a pôstom si sa kajala.

Keď slávou svet ťa pokúšal,

mysľou si vozvýš letela,

bo dušu túžba povznáša,

jak svätosť nesie anjela.

Čnosťami dom si zdobila,

vítala dennú úlohu,

Boh presadil ťa zo zeme

a teraz zdobíš oblohu.

Ó, Trojjediný, sláva ti!

Po žití tebe oddanom,

na prosby svojej svätice

zaraď nás k rajským občanom! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Slovo Pánovo je štítom všetkých, čo v neho dúfajú. Aleluja.

Žalm 18, 31-51
Poďakovanie
Ak je Boh za nás, kto je proti nám? (Rim 8, 31)
IV

Božia cesta je čistá, †

ohňom je vyskúšané slovo Pánovo. *

On je ochrancom všetkých, čo v neho dúfajú.

Veď kto je Boh okrem Pána? *

Kto je skala okrem nášho Boha?

To Boh ma silou opásal *

a moju cestu urobil nepoškvrnenou.

Mojim nohám dal rýchlosť jeleňa *

a postavil ma na výšinu.

Ruky mi na boj vycvičil *

a moje ramená napínajú luk kovový.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Slovo Pánovo je štítom všetkých, čo v neho dúfajú. Aleluja.

Ant. 2 Svojou pravicou si ma, Pane, podporil. Aleluja.

V

Dal si mi svoj štít záchranný, †

pravicou si ma podporil *

a tvoja láskavosť ma urobila veľkým.

Mojim krokom si cestu uvoľnil *

a moje nohy nepociťujú únavu.

Naháňal som svojich nepriateľov, až som ich dostihol, *

a nevrátil som sa, kým som ich celkom nezničil.

Tak som ich zdrvil, že ani stáť nevládali, *

popadali mi pod nohy.

Opásal si ma udatnosťou v boji *

a vzbúrencov si uvrhol do môjho područia.

Ty si zahnal mojich nepriateľov na útek *

a rozprášil si tých, čo ma nenávidia.

Kričali, nemal im kto pomôcť, *

volali k Pánovi, ale on ich nevyslyšal.

Rozprášil som ich ako prach unášaný vetrom, *

šliapal som po nich ako po blate uličnom.

Vytrhol si ma zo vzbury ľudu *

a ustanovil za hlavu národov.

Slúži mi ľud, ktorý som nepoznal, *

a poslúcha ma na jediné slovo.

O moju priazeň sa uchádzajú cudzinci; †

cudzinci blednú od strachu *

a trasú sa vo svojich úkrytoch.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Svojou pravicou si ma, Pane, podporil. Aleluja.

Ant. 3 Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása. Aleluja.

VI

Nech žije Pán, nech je zvelebený môj Záchranca, *

nech je vyvýšený Boh, moja spása.

Bože, ty si ma poveril odplatou †

a podmanil si mi národy; *

ty si ma oslobodil od zlostných nepriateľov.

Povýšil si ma nad mojich odporcov *

a vytrhol si ma z rúk násilníka.

Preto ťa, Pane, budem velebiť medzi národmi *

a ospevovať tvoje meno žalmami.

Svojmu kráľovi dávaš veľké víťazstvá, †

preukazuješ priazeň svojmu pomazanému, *

Dávidovi a jeho potomstvu až naveky.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása. Aleluja.

Boh aj Pána vzkriesil. Aleluja.

A vzkriesi aj nás svojou mocou. Aleluja.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy zjavenia svätého apoštola Jána

21, 9-27

Vízia nebeského Jeruzalema, Baránkovej nevesty

Prišiel jeden zo siedmich anjelov, čo mali sedem čiaš naplnených poslednými siedmimi ranami, a povedal mi: „Poď, ukážem ti nevestu, Baránkovu manželku!“ A v duchu ma preniesol na veľký a vysoký vrch a ukázal mi sväté mesto Jeruzalem, ako zostupuje z neba od Boha ožiarené Božou slávou. Jeho jas bol podobný najdrahšiemu kameňu, akoby krištáľovo čistému kameňu jaspisu. Malo veľké a vysoké hradby. Malo dvanásť brán a na bránach dvanásť anjelov a napísané mená dvanástich kmeňov synov Izraela. Tri brány boli od východu, tri brány od severu, tri brány od juhu a tri brány od západu. Hradby mesta mali dvanásť základných kameňov a na nich dvanásť mien dvanástich Baránkových apoštolov.

Ten, čo so mnou hovoril, mal mieru zo zlatej trstiny na premeranie mesta, jeho brán a jeho hradieb. Mesto je postavené do štvorca: jeho dĺžka je taká istá ako šírka. Trstinou odmeral mesto a malo dvanásťtisíc stadií. Jeho dĺžka, šírka i výška sú rovnaké. Zmeral aj jeho hradby; mali stoštyridsaťštyri lakťov podľa ľudskej miery, ktorú anjel mal. Jeho hradby boli postavené z jaspisu a mesto samo bolo z rýdzeho zlata podobného čistému sklu. Základné kamene hradieb mesta boli ozdobené všelijakými drahými kameňmi: prvý základný kameň jaspis, druhý zafír, tretí chalcedón, štvrtý smaragd, piaty sardonyx, šiesty sardion, siedmy chryzolit, ôsmy beryl, deviaty topás, desiaty chryzopras, jedenásty hyacint, dvanásty ametyst. Dvanásť brán je dvanásť perál; každá brána bola z jednej perly. A námestie mesta bolo z rýdzeho zlata, takého ako priezračné sklo.

Ale chrám som v ňom nevidel, lebo jeho chrámom je Pán, všemohúci Boh, a Baránok. A mesto nepotrebuje ani slnko, ani mesiac, aby mu svietili, lebo ho ožiaruje Božia sláva a jeho lampou je Baránok. V jeho svetle budú kráčať národy a králi zeme doň prinesú svoju slávu. Jeho brány sa cez deň nezavrú a noci tam nebude. A budú doň prinášať slávu a bohatstvo národov. Ale nič poškvrnené, nik, kto sa dopúšťa ohavnosti a lži, doň nevojde, iba tí, čo sú zapísaní v Baránkovej knihe života.

RESPONZÓRIUM

Porov. Zjv 21, 21; Tob 13, 17. 18. 11

Tvoje námestia, Jeruzalem, sú pokryté rýdzim zlatom a bude sa v tebe spievať pieseň radosti. * Na tvojich uliciach budú všetci hovoriť: Aleluja.

Jasným svetlom zažiariš a všetky končiny zeme prídu sa ti pokloniť. * Na tvojich uliciach budú všetci hovoriť: Aleluja.

DRUHÉ ČÍTANIE

Pracovný preklad:

Z Traktátov svätého biskupa Augustína na Jánovo evanjelium

(Tract. 81, 4: CCL 36, 531-532)

Kristove slová zostávajú v nás

„Ak ostanete vo mne – hovorí – a moje slová ostanú vo vás, proste, o čo chcete, a splní sa vám to.“ Ostávajúc, pravda, v Kristovi, čo môžeme chcieť než to, čo je primerané Kristovi? Čo môžeme chcieť, ostávajúc v Spasiteľovi, než to, čo nie je cudzie spáse? Iné totiž chceme, pretože sme v Kristovi, a iné chceme, pretože sme doteraz v tomto svete. Lebo zo zotrvávania v tomto svete sa nám niekedy vkradne, aby sme si žiadali to, o čom nevieme, že nám neosoží. Ale nech je ďaleko od nás, aby sa nám stalo, ak ostávame v Kristovi, ktorý, keď ho prosíme, urobí iba to, čo nám osoží.

Ostávame teda v ňom, keď jeho slová ostávajú v nás. Čokoľvek budeme chcieť, prosme a splní sa nám. Lebo ak prosíme a nesplní sa, nie to prosíme, čo má zotrvávanie v ňom, ani to, čo obsahujú slová, ktoré ostávajú v nás, ale to, čo má v sebe žiadostivosť a slabosť tela, čo nie je v ňom a v čom neostávajú jeho slová. Lebo naozaj k jeho slovám patrí tá modlitba, ktorú nás naučil, kde hovoríme: „Otče náš, ktorý si na nebesiach.“ Od slov a zmyslov tejto modlitby neustúpme kvôli našim žiadostiam, a potom čokoľvek budeme prosiť, splní sa nám.

Vtedy totiž treba povedať, že jeho slová ostávajú v nás, keď robíme, čo prikázal, a milujeme, čo prisľúbil; keď však jeho slová ostávajú len v pamäti a nenachádzajú sa v živote, nepočíta sa, že ratolesť je na viniči, pretože neberie život z koreňa. Pre túto rozdielnosť platí, ako je napísané: Sú v pamäti tí, čo zachovávajú jeho príkazy, aby ich plnili. Mnohí totiž ich majú v pamäti, aby nimi pohrdli alebo sa im vysmiali a napádali ich. V tých, ktorí ich určitým spôsobom vnímajú, ale sa ich nedržia, neostávajú Kristove slová; a preto im nebudú na dobrodenie, ale svedčiť budú proti nim. A pretože nie sú v nich tak, aby ostávali v nich, budú ich držať v tom, aby nimi boli súdení.

RESPONZÓRIUM

Porov. Kaz 4, 17ac

Daj pozor na svoje kroky, keď ideš do domu Božieho. * A pristúp bližšie, aby si počul. Aleluja.

Lepšia je poslušnosť ako obety pochabých. * A pristúp bližšie, aby si počul. Aleluja.

MODLITBA

Modlime sa.

Prosíme ťa, Pane, uštedri nám múdrosť a silu kríža, ktorými si milostivo obdaril svätú Ritu, aby sme v súženiach trpeli s Kristom, a tak mohli mať hlbokú účasť na jeho veľkonočnom tajomstve. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky