## 27. február 2025

## Sv. Gregora z Nareku, opáta a učiteľa Cirkvi
ľubovoľná spomienka

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Večné slnko, ty prenikáš

svetlom svet, všetko stvorenie,

ty nadpozemské svetlo sŕdc:

nech vrúcny spev náš tebe znie.

Tvoj Svätý Duch vždy stará sa

o živé lampy planúce:

ich žiara svetu odkrýva

cesty ku spáse vedúce.

Čo plynie z tvojich svätých úst

a srdciam z prirodzenosti,

to všetko zaskvelo sa zas

vo služobníkoch milosti.

V ich kruhu slávu požíva

blažený muž, čo čnosťami,

múdrosťou žiaril na zemi;

aj my ho ctíme chválami.

A prosíme ho, nech aj nám

ukáže cesty Pánove,

aby nás ruky Otcove

objali v teplom domove.

Vyslyš nás, Otče láskavý,

pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,

s Otcom i Duchom Boh pravý,

a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Žalm 89, 39-53
Nárek nad zrúcaninami Dávidovho domu
Vzbudil nám mocného Spasiteľa z rodu Dávida. (Lk 1, 69)
IV

A predsa si ho odmietol a zavrhol, *

nahneval si sa na svojho pomazaného.

Rozlomil si zmluvu so svojím sluhom, *

do prachu si zhodil jeho korunu,

všetky jeho múry si rozbúral *

a na trosky si premenil jeho pevnosti.

Plienili ho všetci, čo išli okolo, *

a na posmech vyšiel u susedov.

Povýšil si pravicu jeho utláčateľov, *

všetkým nepriateľom si spôsobil radosť.

Ostrie jeho meča si otupil *

a nepomáhal si mu pri boji.

Jeho lesku si urobil koniec *

a na zem si povalil jeho trón.

Skrátil si dni jeho mladosti, *

zahrnul si ho hanbou.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

V

Ako dlho ešte, Pane? Navždy sa budeš ukrývať? *

Tvoj hnev bude blčať sťa oheň?

Spomeň si, aké krátke je moje trvanie, *

akých pominuteľných si utvoril všetkých synov ľudských!

Ktorýže človek môže žiť naveky a smrť neuzrieť, *

kto môže vyviaznuť z pazúrov smrti?

Kdeže sa, Pane, podela tvoja dávna priazeň, *

ako si prisahal Dávidovi vo svojej vernosti?

Spomeň si, Pane, na potupu svojich služobníkov, *

ktorá sa nakopila v mojom lone od mnohých národov,

ktorou, Pane, potupovali tvoji nepriatelia, *

ktorou potupovali kročaje tvojho pomazaného.

Nech je zvelebený Pán naveky. *

Staň sa. Amen.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Žalm 90
Nech je nad nami dobrotivosť Pána
U Pána je jeden deň ako tisíc rokov a tisíc rokov ako jeden deň. (2 Pt 3, 8)

Pane, stal si sa nám útočišťom *

z pokolenia na pokolenie.

Prv než sa vrchy zrodili †

a povstali zem i svet, *

ty, Bože, si od vekov až naveky.

Človeka vraciaš do prachu *

a hovoríš: „Vráťte sa, synovia človeka!“

Veď tisíc rokov je u teba ako deň včerajší, čo sa pominul, *

a ako jedna nočná stráž.

Uchvacuješ ich: sú ako ranný sen; *

sú ako bylina v rozpuku:

ráno kvitne a rastie, *

večer vädne a usychá.

Hynieme vskutku pre tvoj hnev *

a desí nás tvoje rozhorčenie.

Naše neprávosti si postavil pred svoj zrak *

a pred jas svojej tváre naše tajné chyby.

V tvojom hneve sa nám míňajú všetky dni *

a naše roky plynú ako vzdych.

Vek nášho žitia je sedemdesiat rokov *

a ak sme pri sile, osemdesiat.

No zväčša sú len trápením a trýzňou, *

ubiehajú rýchlo a my odlietame.

Kto pozná silu tvojho hnevu *

a s bázňou prijme tvoje rozhorčenie?

A tak nás nauč rátať naše dni, *

aby sme našli múdrosť srdca.

Obráť sa k nám, Pane; dokedy budeš meškať? *

Zľutuj sa nad svojimi služobníkmi.

Hneď zrána nás naplň svojou milosťou *

a budeme jasať a radovať sa po všetky dni života.

Rozveseľ nás za dni, keď si nás ponížil, *

za roky, keď sme okusovali nešťastie.

Nech sa tvoje dielo zjaví tvojim služobníkom *

a ich deťom tvoja nádhera.

Nech je nad nami dobrotivosť Pána, nášho Boha; †

upevňuj dielo našich rúk, *

dielo našich rúk upevňuj!

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Pane, u teba je zdroj života.

A v tvojom svetle uvidíme svetlo.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Kazateľ

6, 11 – 7, 28

Nechci vedieť viac, ako treba

Čím viac slov, tým viac márnosti; aký úžitok má z toho človek? Lebo kto vie, čo je pre človeka dobré v živote za tých niekoľko dní jeho márneho života, ktoré mu preletia ako tieň? Alebo kto by mu mohol oznámiť, čo bude po ňom pod slnkom?

Dobré meno je lepšie ako vzácne voňavé oleje

a deň smrti je lepší ako deň narodenia.

Lepšie je ísť do domu, v ktorom smútia,

ako do domu, v ktorom hodujú.

V tamtom je totiž koniec všetkých ľudí

a živý si to má vziať k srdcu.

Smútok je lepší ako smiech,

lebo smútok na tvári napráva ducha.

Srdce múdrych je v dome, v ktorom smútia,

ale srdce hlupákov v dome, v ktorom sa veselí.

Lepšie je, keď múdry napomína,

ako sa radovať zo spevu hlupákov,

lebo ako praská tŕnie, čo horí pod hrncom,

taký je aj smiech hlupáka.

Ale aj to je márnosť.

Veď ohovárka ohlúpi múdreho

a úplatok poblázni srdce.

„Lepší je koniec podujatia ako začiatok,

lepší je človek trpezlivý ako spupný.“

Nenáhli sa v duchu do hnevu, lebo hnev prebýva v lone hlupáka. Nehovor: „Čo myslíš, v čom to je, že minulé časy boli lepšie, ako sú terajšie?“ Lebo sa to nepýtaš z múdrosti. Dobrá je múdrosť s bohatstvom a osoží tým, čo vidia slnko. Lebo ako je ochranou múdrosť, tak sú ochranou aj peniaze. Ale výhoda vzdelania je v tom, že múdrosť dáva život tomu, kto ju vlastní. Pozoruj Božie diela: nik nemôže narovnať, čo on zakrivil. V dobrý deň užívaj dobrá, v zlý deň uvažuj: ako tento, tak aj tamten urobil Boh tak, aby človek nevypátral, čo bude po ňom.

Všetko som videl v dňoch svojej márnosti: že jestvuje spravodlivý, ktorý hynie napriek svojej spravodlivosti, a jestvuje bezbožný, čo žije dlho napriek svojej zlobe.

Nechci byť veľmi spravodlivý

ani príliš múdry!

Prečo sa chceš zahubiť?

Nekonaj veľmi bezbožne

a nebuď hlúpy!

Prečo by si mal zomrieť predčasne?

Dobre je držať sa toho, čo máš; ale ani od tamtoho neodťahuj svoju ruku, lebo kto sa bojí Boha, obojemu sa vyhne. Múdrosť dá múdremu viac sily ako desať kniežat mesta. Lebo niet spravodlivého človeka na zemi, ktorý by robil dobro a nezhrešil. Ale nevšímaj si všetky reči, čo sa hovoria, aby si azda nepočul svojho sluhu, ako ťa preklína. Veď tvoje svedomie vie, že si aj ty často preklínal iných.

Všetko som vyskúšal v múdrosti. Povedal som: „Stanem sa múdrym.“ A ona sa vzdialila odo mňa. Ďaleko je, čo bolo; a hĺbka je hlboká. Ktože ju prenikne?

Všetko som prezrel svojím duchom, aby som zvedel, preskúmal a vyhľadal múdrosť a zmysel a aby som poznal, že bezbožnosť je hlúposťou a blud nerozumnosťou. A zisťujem, že trpkejšia ako smrť je žena, ktorá je loveckou pascou, jej srdce sieťou a jej ruky putami. Kto sa páči Bohu, unikne jej. Ale kto je hriešny, toho ona polapí. Pozri, zistil som toto, hovorí Kazateľ, keď som porovnával jedno s druhým, aby som našiel zmysel, ktorý doteraz hľadá moja duša, a nenachádza:

Jedného človeka som našiel z tisíca,

ale ženu som nenašiel medzi všetkými.

RESPONZÓRIUM

Prís 20, 9; Kaz 7, 20; 1 Jn 1, 8. 9

Kto môže povedať: Očistil som si srdce, čistý som od hriechu? * Lebo niet spravodlivého človeka na zemi, ktorý by robil dobro a nezhrešil.

Ak hovoríme, že nemáme hriech, klameme sami seba; ale ak vyznávame svoje hriechy, Boh je verný a odpustí nám. * Lebo niet spravodlivého človeka na zemi, ktorý by robil dobro a nezhrešil.

DRUHÉ ČÍTANIE

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, ty si svätého Gregora, učiteľa a ozdobu arménskeho ľudu, láskavo naplnil mystickou náukou; dopraj nám, aby sme sa podľa jeho učenia zdokonaľovali v umení modlitby a v živote sa stále posilňovali sviatosťami Cirkvi. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky