## 19. september 2025

## Piatok, Cezročné obdobie, 24. týždeň
4. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bdelý kohút spevom poltí

nočnú, hustú temnotu

a odháňa sivé mračno,

ktoré cez noc vládlo tu,

keď vzývame s vrúcnym srdcom,

Bože, tvoju dobrotu.

Keď zem celá tíško spala,

pohrúžená do šera,

a smrť nad ňou panovala

ako trúchla príšera,

prišiels’ k ľuďom, mocný strážca,

sťa jas, čo tmu potiera.

Tys’ nás, Kriste, vyburcoval

z hriešnosti a nevery

a dal si nám za sprievodcu

svetlo, keď sa zošerí,

vyslobodil si tých, čo v tmách

akoby už pomreli.

Sláva Otcu, sláva Tebe,

sláva Duchu Svätému,

ktorý život, pokoj, svetlo

dáva ľudstvu hriešnemu,

aby, chváliac Trojjedného,

došlo k blahu večnému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Stoj pri nás, Tvorca láskavý,

ty sláva svetla Otcovho;

keď tvoja milosť chýba nám,

v srdci je úzkosť, striasa ho.

Keď nás Duch Svätý napĺňa

a v srdci Boha nosíme,

zlý duch nás na zlo nezvábi

a odpor k hriechu zosilnie.

Tak v každodennom živote

uprostred sveta budeme

žiť podľa tvojich zákonov

a pokušeniu vyhneme.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Žalm 55, 2-15. 17-24
Neverný priateľ
Na Ježiša doľahla hrôza a úzkosť. (Mk 14, 33)
I

Čuj, Bože, moju modlitbu †

a pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj: *

pohliadni na mňa a vyslyš ma.

Keď premýšľam o sebe, som rozrušený, *

zmätený krikom nepriateľa a útlakom hriešnika.

Lebo ma zavaľujú bezprávím *

a zúrivo do mňa dorážajú.

Srdce sa vo mne chveje *

a padá na mňa hrôza predsmrtná.

Úzkosť a triaška idú na mňa *

a zmocňuje sa ma des.

A tak si hovorím: „Ktože mi dá holubičie krídla, *

aby som mohol odletieť a odpočinúť si?

Aby som mohol utiecť do diaľav *

a pobudnúť v samote?

Vyčkávam, kto by ma zachránil *

pred búrkou a víchricou.“

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Ant. 2 Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

II

Pane, zmäť ich jazyky a rozdeľ; *

bo v meste vidím násilie a hádky.

Na jeho hradbách dňom i nocou krúžia dokola; †

v jeho strede sú neprávosť, strasti a úklady *

a v jeho uliciach ustavične panuje podvod a klam.

Lebo keby mi zlorečil môj nepriateľ, *

to by som ešte vedel zniesť;

a keby sa nado mňa vyvyšoval ten, čo ma nenávidí, *

azda by som sa pred ním skryl.

Ale ty, človeče, ty si predsa mne roveň, *

môj dobrý známy, ba dôverný priateľ.

S tebou ma spájal veľmi nežný zväzok; *

v sprievode sme kráčali Božím domom.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

Ant. 3 Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

III

Ja však budem volať k Bohu *

a Pán ma zachráni.

Večer i ráno, i napoludnie budem rozjímať a vzdychať *

a vypočuje môj hlas.

Vykúpi ma v pokoji z moci tých, čo na mňa útočia, *

lebo ich je mnoho proti mne.

Mňa Boh vypočuje, ale ich zrazí, *

on, ktorý je spred vekov.

Lebo oni sa nezmenia *

a Boha sa neboja.

Každý z nich vystiera ruku proti svojim druhom *

a porušuje zmluvu.

Jeho slová sú hladšie ako maslo, *

ale v srdci strojí vojnu.

Jeho reči sú jemnejšie než olej, *

ale sú to vytasené meče.

Zlož svoju starosť na Pána †

a on ťa zachová; *

a nikdy nedopustí, aby bol spravodlivý zmietaný.

Ty ich však, Bože, zhodíš *

do priepasti skazy.

Krvilačníci a podvodníci nedožijú sa ani polovice svojich dní; *

ale ja dúfam v teba, Pane.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

Syn môj, pozoruj moju múdrosť.

Nakloň svoj sluch k mojej náuke.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Ezechiela

16, 3. 5b-7a. 8-15. 35. 37a. 40-43. 59-63

Jeruzalem – neverná Božia snúbenica

Toto hovorí Pán, Boh, Jeruzalemu: „Koreň a pôvod máš v krajine Kanaán, tvoj otec je Amorejčan, matka Hetejčanka. Hodili ťa na zem s odporom v deň tvojho narodenia.

Vtedy som išiel popri tebe, videl som, ako sa hádžeš vo vlastnej krvi, a povedal som ti, zakrvavenej: Ži! Áno, riekol som ti: Ži vo svojej krvi a vzrastaj ako poľný kvet! Rástla si a rozvíjala si sa, dospela si do zrelého veku. Šiel som popri tebe a videl som ťa; práve prišiel tvoj čas, čas lásky. Rozprestrel som na teba svoj plášť a zakryl som tvoju nahotu. Potom som ti prisahal a uzavrel som s tebou zmluvu, hovorí Pán, Boh, a stala si sa mojou. Obmyl som ťa vodou, splákol som z teba krv a pomazal som ťa olejom. Obliekol som ťa do pestrých šiat, obul som ti obuv z kože delfína, ovinul som ťa kmentom, zaodial hodvábom. Ozdobil som ťa skvostami: na ruky som ti dal náramky a okolo krku retiazku. Dal som ti obrúčku do nosa a krúžok na uši a na hlavu nádhernú korunu. Zdobila si sa zlatom a striebrom, obliekala si sa do kmentu, hodvábu a pestrých šiat, jedla si múku, med a olej; opeknela si nadmieru a bola si súca na kráľovský trón. Pre tvoju krásu sa rozniesol chýr o tebe medzi národmi, lebo si bola dokonalá v mojej ozdobe, ktorou som ťa obdaril, hovorí Pán, Boh.

No spoliehala si sa na svoju krásu, využívala si svoj chýr a stala si sa neviestkou. Núkala si sa bez výberu každému, kto šiel okolo.

Preto, neviestka, počuj slovo Pánovo: Ja zhromaždím všetkých tvojich milencov. I zvolajú proti tebe zhromaždenie, ubijú ťa kamením a rozsekajú ťa svojimi mečmi. Tvoje domy spália ohňom a vykonajú na tebe súdy pred očami mnohých žien. Tak dosiahnem, že prestaneš smilniť a už nebudeš dávať dary. Tak utíšim na tebe svoj hnev a moja žiarlivosť odstúpi od teba; uspokojím sa a nebudem sa viac hnevať. Preto, že si si nespomenula na dni svojej mladosti, ale dráždila si ma všetkým týmto, preto aj ja obrátim tvoje cesty na tvoju hlavu, hovorí Pán, Boh. A neurobil som podľa tvojich zločinov vo všetkých tvojich ohavnostiach.

Lebo toto hovorí Pán, Boh: Urobím s tebou, ako si ty urobila, keď si pohrdla prísahou a porušila zmluvu.

Potom si spomeniem na svoju zmluvu s tebou z dní tvojej mladosti a uzavriem s tebou večnú zmluvu. Rozpamätáš sa na svoje správanie a budeš sa hanbiť, keď dostaneš svoje sestry staršie, ako si ty, i mladšie od teba. Dám ti ich za dcéry, ale nie pre tvoju zmluvu. Ja uzavriem zmluvu s tebou a budeš vedieť, že ja som Pán, aby si sa rozpamätala a hanbila, aby si už od hanby nemohla otvoriť ústa, keď ti odpustím všetko, čo si popáchala,“ hovorí Pán, Boh.

RESPONZÓRIUM

Porov. Iz 54, 6. 8; Ez 16, 60

Povolal som ťa ako opustenú ženu. V návale hnevu skryl som svoju tvár, * No večným milosrdenstvom som sa nad tebou zmiloval, hovorí tvoj Vykupiteľ, Pán.

Spomeniem si na svoju zmluvu s tebou z dní tvojej mladosti a uzavriem s tebou večnú zmluvu. * No večným milosrdenstvom som sa nad tebou zmiloval, hovorí tvoj Vykupiteľ, Pán.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z reči svätého biskupa Augustína O pastieroch

(Sermo 46, 10-11: CCL 41, 536-538)

Priprav sa na skúšku

Už ste počuli, čo majú radi zlí pastieri. Pozrite sa, čo zanedbávajú. „Slabé ste neposilňovali, choré neliečili, zranené“ čiže zlomené „neobviazali, blúdiace ste nevolali, stratené nehľadali a silné ste umorili“, zabili, zavraždili. Ovca je slabá, čiže má slabé srdce, takže môže ono podľahnúť pokušeniam, ak ju prekvapia nečakane a nepripravenú.

Keď taká ovca uverí, nedbalý pastier jej nepovie: „Syn môj, keď sa chystáš slúžiť Bohu, upevni sa v spravodlivosti a bázni a priprav sa na skúšku.“ Lebo kto takto hovorí, posilňuje slabého a zo slabého robí silného, aby veriaci nevkladal svoju nádej do blaha tohto sveta. A ak bol poučený, aby vkladal nádej do svetského blaha, samo blaho ho zničí. Ak potom prídu protivenstvá, zlomí sa, alebo azda aj zahynie.

Kto teda takto stavia, ten ho nestavia na skalu, ale stavia ho na piesok. „Tou skalou bol Kristus.“ Kresťania majú nasledovať Krista v utrpení, a nie zháňať sa za rozkošami. Slabého posilní, keď mu povedia: „Čakaj, že prídu pokušenia tohto sveta, ale Pán ťa vytrhne zo všetkých, ak sa tvoje srdce neodvráti od neho. Lebo on prišiel trpieť, on prišiel zomrieť, prišiel sa dať opľuť, prišiel sa dať tŕním korunovať, prišiel si vypočuť urážky a nakoniec prišiel sa dať pribiť na drevo, aby posilnil tvoje srdce. To všetko on pre teba, ty nič. Nie pre seba, ale pre teba.“

Ale akí sú to pastieri, keď sa boja, že urazia tých, ktorým hovoria; a nielenže ich nepripravia na hroziace pokušenia, ale sľubujú im šťastie tohto sveta, hoci Boh ho tomuto svetu nesľúbil?! On predpovedá, že na tento svet budú až do konca prichádzať trápenia na trápenia — a ty chceš, aby bol kresťan z týchto útrap vyňatý? Práve preto, že je kresťanom, má o niečo viac trpieť na tomto svete.

Veď Apoštol hovorí: „Všetci, čo chcú žiť nábožne v Kristovi, budú prenasledovaní.“ Či sa ti to páči alebo nie, pastier, ktorý hľadáš vlastné záujmy, a nie záujmy Ježiša Krista, on hovorí: „Všetci, čo chcú žiť nábožne v Kristovi, budú prenasledovaní.“ Ale ty povedz: „Ak budeš žiť nábožne v Kristovi, budeš oplývať všetkými dobrami. A ak aj nemáš deti, narodia sa ti a vychováš všetky a nik ti nezomrie.“ Takto staviaš? Pozri sa, čo robíš, kde staviaš! Na piesku je ten, koho staviaš. Príde dážď, privalia sa vody, strhne sa víchrica, oboria sa na ten dom a dom sa zrúti; zostane z neho veľké rumovisko.

Vezmi ho z piesku, postav ho na skalu: nech stojí na Kristovi, koho chceš mať kresťanom. Nech hľadí na Kristove utrpenia, ktoré si nezaslúžil, nech hľadí na toho, ktorý je bez najmenšieho hriechu a musí vrátiť, čo neulúpil; nech si všimne, čo mu hovorí Písmo: „Šľahá každého, koho prijíma za syna.“ A nech sa pripraví na šľahy, alebo nech sa neusiluje, aby ho prijal.

RESPONZÓRIUM

1 Sol 2, 4. 3

Ako nás Boh vyskúšal, že nám možno zveriť evanjelium, tak hovoríme, * Nie aby sme sa ľuďom páčili, ale Bohu.

Naše povzbudzovanie nepochádza z omylu ani z nekalých pohnútok, ani nebolo falošné. * Nie aby sme sa ľuďom páčili, ale Bohu.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si všetko stvoril a všetko riadiš; zhliadni na nás a daj, aby sme ti slúžili celým srdcom a cítili v sebe účinky tvojho milosrdenstva. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky