## 16. august 2025

## Sobota, Cezročné obdobie, 19. týždeň
3. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bože mocný a láskavý,

vesmíru dal si zákony;

jediný Boh v troch osobách,

hoden si všetkej poklony.

Počúvaj tento chválospev

a s ním aj vzlyky ľútosti;

nech srdce viny zbavené

vinie sa k tebe v radosti.

Nech oheň lásky očistnej

do našich útrob preniká,

opáš nám bedrá, priprav nás

na príchod Syna človeka.

Za to, že ticho nočnej tmy

rušíme spevmi zvučnými,

bohato naplň všetkých nás

darmi nebeskej otčiny.

Vyslyš nás, Otče láskavý,

pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,

s Otcom i Duchom Boh pravý,

a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Pôvodca slávy trvalej,

rozdávaš v daroch sedmorých

Svätého Ducha veriacim,

pomáhaj všetkým pokorným.

Choroby tela zažeň preč

a pohoršenie vykoreň,

vyhas v nás silu činov zlých

a nauč srdce pokore.

Nás jasnou mysľou obdaruj,

počestné dielo dokonči,

prosiacich prosby vypočuj,

daj život, čo sa neskončí.

Týždeň má v kruhu sedem dní,

v nich beží teraz všetok čas,

deň ôsmy, onen posledný,

privedie k súdu všetkých nás.

Už dnes ťa, Pane, prosíme,

v deň posledný nás neodsúď,

od zatratenia osloboď

a večnou odmenou nám buď!

Vtedy, keď, Bože láskavý,

vyslyšíš prosby národov,

naveky nech ti, Trojica,

spievame s láskou oddanou. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo a za zázraky v prospech ľudí.

Žalm 107
Vďaka za oslobodenie
Boh zoslal synom Izraela slovo a zvestoval pokoj skrze Ježiša Krista. (Sk 10, 36)
I

Oslavujte Pána, lebo je dobrý, *

lebo jeho milosrdenstvo trvá naveky.

Tak nech hovoria tí, ktorých Pán vykúpil, *

ktorých vykúpil z rúk protivníkových

a zhromaždil z rozličných krajín †

od východu i západu, *

od severu i od mora.

Blúdili pustatinou a po vyprahnutej stepi, *

nenachádzali cestu k trvalému bydlisku.

Mali hlad a smäd, *

ubúdalo v nich života.

V súžení volali k Pánovi *

a on ich vyslobodil z úzkostí.

Na správnu cestu ich priviedol, *

aby šli po nej k trvalému bydlisku.

Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *

a za zázraky v prospech ľudí,

lebo smädného napojil *

a hladného nakŕmil dobrotami.

V temnotách a v tieni smrti sedeli, *

sputnaní biedou a železom,

lebo sa vzopreli Božím výrokom *

a zámery Najvyššieho zavrhli.

Preto ich srdce útrapami pokoril, *

ostali nevládni a bez pomoci.

V súžení volali k Pánovi *

a on ich vyslobodil z úzkostí.

Z temnôt a z tône smrti ich vyviedol *

a ich putá rozlomil.

Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *

a za zázraky v prospech ľudí,

lebo rozdrvil brány bronzové *

a rozlomil závory zo železa.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo a za zázraky v prospech ľudí.

Ant. 2 Videli diela Božie a jeho zázraky.

II

Na ceste neprávosti rozum stratili *

a trpeli za svoje priestupky.

Každý pokrm sa im sprotivil *

a priblížili sa až k bránam smrti.

V súžení volali k Pánovi *

a on ich vyslobodil z úzkostí.

Zoslal im svoje slovo a uzdravil ich *

a vyslobodil ich zo záhuby.

Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *

a za zázraky v prospech ľudí.

Obetu chvály nech mu prinesú, *

o jeho skutkoch nech hovoria s plesaním.

Púšťali sa na lodiach po mori *

a na veľkých vodách robili obchody.

Tam videli diela Pánove *

a na hlbočinách jeho zázraky.

Prehovoril a vyvolal búrku úžasnú, *

až sa morské vlny vzdúvali;

priam k nebu stúpali †

a vzápätí sa prepadali do hlbín; *

duša im hrôzou zmierala.

Knísali sa a tackali ako opití; *

boli v koncoch so všetkou svojou múdrosťou.

V súžení volali k Pánovi *

a on ich vyslobodil z úzkostí.

Búrku premenil na vánok *

a morské vlny umĺkli.

Tešili sa, že vlny utíchli, *

a priviedol ich do prístavu, za ktorým túžili.

Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *

a za zázraky v prospech ľudí.

V zhromaždeniach ľudu nech ho velebia *

a nech ho chvália v zbore starších.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Videli diela Božie a jeho zázraky.

Ant. 3 Spravodliví to uvidia a potešia sa a pochopia milosrdenstvo Pánovo.

III

Potoky na púšť premenil *

a na súš vodné pramene,

úrodnú zem na soľnú step *

pre zlobu jej obyvateľov.

A z púšte zasa urobil jazerá, *

z vyschnutej zeme vodné pramene.

Hladujúcich tam usadil *

i založili si trvalé bydlisko.

Obsiali polia a vysadili vinice *

a získali bohatú úrodu.

I požehnal ich a rozmnožili sa preveľmi *

a nezmenšil im ani počet dobytka.

A zasa ich málo zostalo a dostali sa do biedy *

pod ťarchou nešťastia a bolesti.

Opovrhnutím zahrnul kniežatá *

a dal im blúdiť po stepi neschodnej.

Chudákov však z biedy povzniesol, *

ich rody ako stáda rozmnožil.

Spravodliví to uvidia a potešia sa, *

ničomníci všetci stratia reč.

Kto je dosť múdry, že sa nad tým zamyslí *

a pochopí milosrdenstvo Pánovo?

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Spravodliví to uvidia a potešia sa a pochopia milosrdenstvo Pánovo.

Pane, tvoja vernosť siaha až k oblakom.

Tvoje súdy sú ako morská hlbina.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Micheáša

7, 7-20

Božie mesto očakáva záchranu.
Záchrana je v odpustení hriechov

Upieram svoj zrak na Pána,

očakávam Boha, svojho záchrancu;

môj Boh ma vyslyší.

Neteš sa zo mňa, nepriateľka moja;

padol som, ale vstanem.

Keď sedím vo tme,

Pán je mojím svetlom.

Znášam Pánov hnev,

lebo som zhrešil proti nemu,

kým sa neujme mojej veci

a neprisúdi mi právo;

on ma vyvedie na svetlo,

uvidím jeho spravodlivosť.

Moja nepriateľka to bude vidieť

a pokryje ju hanba;

tú, čo mi hovorí:

„Kde je Pán, tvoj Boh?“

Moje oči budú hľadieť na ňu;

teraz ju pošliapu

ako blato na uliciach.

Príde deň, keď zasa postavia tvoje hradby;

v ten deň sa rozšíria tvoje hranice.

V ten deň prídu až k tebe

tí, čo bývajú od Asýrska až po Egypt

a od Egypta až po rieku,

od mora až k moru

a od jedného vrchu až po druhý.

Ale krajina bude spustošená

pre jej obyvateľov

a pre ovocie ich skutkov.

Pas svoj ľud svojou berlou,

svoje dedičné stádo,

ktoré osamelé býva na horských stráňach,

uprostred záhrad;

nech spasú Bášan a Galaád

ako v dňoch pradávnych.

Ukáž nám zázraky

ako v dňoch, keď si vychádzal z egyptskej krajiny.

Uvidia to národy a zahanbia sa

napriek všetkej svojej sile.

Položia si ruku na ústa

a ich uši budú hluché.

Prach budú lízať ako had,

ako zemské plazy.

S chvením vyjdú zo svojich obydlí

— k Pánovi, nášmu Bohu —,

budú zdesení a budú sa ťa báť.

Kto je Boh ako ty,

ktorý odpúšťaš zločiny

a prechádzaš ponad hriech

zvyškov svojho dedičstva?

Neprechováva svoj hnev naveky,

lebo sa rád zľutúva.

Vráti sa a zmiluje sa nad nami,

rozšliape naše neprávosti

a do morských hlbín zahodí

všetky naše hriechy.

Jakubovi preukážeš vernosť,

Abrahámovi milosrdenstvo,

ako si prisahal našim otcom

od pradávnych dní.

RESPONZÓRIUM

Hebr 10, 37b; Mich 7, 19b

Ten, ktorý má prísť, príde, nebude meškať, a už nebude strachu v našej krajine, * Lebo on je náš záchranca.

Rozšliape všetky naše neprávosti a do morských hlbín zahodí všetky naše hriechy. * Lebo on je náš záchranca.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z reči svätého biskupa Paciána O krste

(Nn. 6-7: PL 13, 1093-1094)

Kto je Boh ako ty, ktorý odpúšťaš zločiny?

„Ako sme nosili obraz pozemského človeka, tak nosme aj toho, ktorý je z neba; lebo prvý človek zo zeme, je pozemský, druhý z neba, je nebeský.“ Keď sa budeme, milovaní, o toto usilovať, už viac nezomrieme. A keď sa aj v tomto tele rozpadneme, budeme žiť v Kristovi, ako sám hovorí: „Kto verí vo mňa, bude žiť, aj keď umrie.“

Nakoniec máme istotu zo svedectva samého Pána, že aj Abrahám, aj Izák, aj Jakub, aj všetci Boží svätí žijú. Veď to o nich hovorí Pán: „Oni všetci žijú, lebo on je Bohom živých, nie mŕtvych.“ A Apoštol hovorí o sebe: „Pre mňa žiť je Kristus a zomrieť zisk. Túžim zomrieť a byť s Kristom.“ A ďalej: „Ale kým sme v tomto tele, sme vzdialení od Pána; lebo žijeme vo viere, a nie v nazeraní.“ My toto veríme, milovaní bratia. Ostatne: „Ak len v tomto veku máme nádej, sme najúbohejší zo všetkých ľudí.“ Ako sami vidíte, má dobytok, zver a vtáctvo život na svete taký istý ako my, alebo i dlhší. Ale to, čo je vlastné človekovi, čo mu skrze svojho Ducha daroval Kristus, je trvalý život, ale iba ak už nebudeme hrešiť. Lebo ako sa hriechom privoláva smrť, tak čnosťou sa jej uniká. Teda život sa hriechom stráca, čnosťou sa zachraňuje. „Lebo mzdou hriechu je smrť. Boží dar je večný život skrze Krista Ježiša, nášho Pána.“

To je on, to on nás vykúpil „a odpustil nám všetky hriechy“, ako hovorí Apoštol, „zotrel dlžobný úpis neposlušnosti, ktorý bol proti nám, a odstránil ho tým, že ho pribil na kríž; vyzliekol sa z tela, predviedol mocnosti a slobodne triumfoval nad nimi“. Vyslobodil väzňov a rozlomil naše putá, ako povedal Dávid: „Pán dvíha padnutých, Pán vyslobodzuje väzňov, Pán otvára oči slepým.“ A opäť: „Ty si mi putá rozviazal: obetu chvály ti prinesiem.“ Boli sme teda zbavení pút, keď sme sa cez sviatosť krstu zhromaždili okolo Pánovho znamenia a boli oslobodení Kristovou krvou a menom.

Teda, milovaní, iba raz sa obmývame, raz oslobodzujeme, iba raz nás prijímajú do nesmrteľného kráľovstva. Raz „sú blažení, ktorým sa odpustili neprávosti a sú oslobodení od hriechov“. Držte si pevne, čo ste dostali, zachovajte si to šťastne a už nehrešte. Preto sa odteraz zachovajte čistí a nepoškvrnení pre Pánov deň.

RESPONZÓRIUM

1 Kor 15, 47. 49; Kol 3, 9b. 10

Prvý človek zo zeme, je pozemský, druhý človek je z neba. * Ako sme nosili obraz pozemského, tak budeme nosiť aj obraz nebeského.

Vyzliekli ste si starého človeka a obliekli ste si nového, toho, čo sa obnovuje, aby mal pravé poznanie podľa obrazu toho, ktorý ho stvoril. * Ako sme nosili obraz pozemského, tak budeme nosiť aj obraz nebeského.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, pod vedením Ducha Svätého sa osmeľujeme volať ťa Otcom; rozhojňuj v našich srdciach ducha adoptívneho synovstva, aby sme raz dosiahli prisľúbené dedičstvo. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky