## 8. január 2025

## Streda, Vianočné obdobie, 2. týždeň
2. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému.
Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov. Amen. Aleluja.

Tento úvod sa vynecháva, ak sa čítanie začína invitatóriom.

HYMNUS

Hľa, králi Dieťa uzreli,

pokorne pred ním kľakajú

a zlato, myrhu, kadidlo

s láskou mu odovzdávajú.

Všimni si, Chlapček, odznaky

moci a svojho kráľovstva;

Otec ti určil trojaké

poslanie podľa proroctva:

Kadidlo sábske, zlatý dar

hlásajú, že si Boh a Kráľ,

kým trpká myrha hovorí,

ako Syn Boží umrieť má.

Betlehem, mesto preslávne,

len v tebe narodiť sa smel

— v nijakom inom veľmeste —

vtelený Boh, náš Spasiteľ.

Jak proroci už hlásali,

mu Otec, Tvorca, prikázal,

aj v Písme je to písané,

by vládu do rúk svojich vzal:

kráľovstvo, ktoré zahŕňa

nebo a moria, pevniny,

východ a západ slnka, hviezd,

podsvetie, nebies končiny.

Nech ti je sláva, Ježišu,

cez večnosť, v ktorej kraľuješ

s Otcom i Duchom Presvätým,

že sa dnes ľudstvu zjavuješ. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 My sami vo svojom vnútri vzdycháme a očakávame vykúpenie svojho tela.

Žalm 39
Prosby chorého
Stvorenie bolo podrobené márnosti z vôle toho, ktorý ho podrobil a dal mu nádej. (Rim 8, 20)
I

Povedal som: „Budem dávať pozor na svoje správanie, *

aby som nezhrešil jazykom.

K svojim ústam postavím stráž, *

dokiaľ je hriešnik predo mnou.“

Ako nemý som zatíchol a zamĺkol, šťastia zbavený, *

bolesť sa mi však znova ozvala.

Srdce sa mi rozpálilo v hrudi *

a pri rozjímaní vzplanul vo mne oheň.

A môj jazyk preriekol: *

„Daj mi poznať, Pane, môj koniec

i aký je ešte počet mojich dní; *

nech si uvedomím, aký je krátky môj život.“

Hľa, na pár piadí si mi dní nameral *

a dĺžka môjho žitia je ako nič pred tebou.

Veru, len zdaním je bytie človeka, *

každý sa mihne ako vidina.

Naozaj len nadarmo sa pachtí a lopotí, *

poklady zháňa, hoc nevie, kto ich zoberie.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. My sami vo svojom vnútri vzdycháme a očakávame vykúpenie svojho tela.

Ant. 2 Pane, vyslyš moju modlitbu, pozri na moje slzy.

II

A teraz, Pane, ešte čo mám čakať? *

Ty si moja nádej.

Zo všetkých mojich neprávostí ma vysloboď *

a nevystav ma hlupákovi na posmech.

Onemel som, neotvorím ústa, *

lebo si to ty urobil.

Odním odo mňa svoje tresty, *

bo hyniem pod úderom tvojej ruky.

Trestami za hriechy naprávaš človeka. †

Ako moľ ničíš, čo má najcennejšie; *

veru, každý človek je len márna vidina.

Pane, vyslyš moju modlitbu, *

nakloň sluch k môjmu volaniu.

Nebuď mlčanlivý k mojim slzavým nárekom; †

veď u teba som iba hosť, *

len pútnik, ako všetci moji otcovia.

Odvráť odo mňa svoj prísny pohľad, aby som pookrial, *

skôr, než odídem a než ma viac nebude.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Pane, vyslyš moju modlitbu, pozri na moje slzy.

Ant. 3 Ja stále úfam v Božie milosrdenstvo.

Žalm 52
Modlitba o pomoc proti ohováračovi
Kto sa chváli, nech sa chváli v Pánovi. (1 Kor 1, 31)

Prečo sa ešte vystatuješ zlobou ty, *

čo sa zmôžeš iba na ničomnosť?

Úklady strojíš deň čo deň, *

jazyk máš ostrý ako britva, ty podvodník.

Zlo miluješ viacej než dobro, †

lož väčšmi ako pravdu. *

Najmilšie sú ti reči zhubné, ty jazyk úlisný.

Preto ťa Boh navždy zničí, †

odstráni ťa, vyženie ťa zo stanu, *

vytrhne ti korene z krajiny žijúcich.

Spravodliví to uvidia a zľaknú sa, *

ale z neho sa vysmejú:

„Pozrite človeka, čo sa neutiekal k Bohu, †

lež zakladal si na veľkom bohatstve *

a domohol sa moci svojimi úskokmi.“

Ja som však ako zelená oliva v Božom dome. †

Úfam v Božie milosrdenstvo *

navždy a naveky.

Ustavične ťa chcem velebiť za to, čo si urobil, †

a s tvojimi svätými sa chcem spoliehať *

na tvoje meno, lebo je dobré.

Sláva Otcu i Synu *

i Duchu Svätému.

Ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky *

i na veky vekov. Amen.

Ant. Ja stále úfam v Božie milosrdenstvo.

Chváľ, Jeruzalem, Pána.

On zosiela na zem svoj rozkaz.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Izaiáša

62, 1-12

Vykúpenie je blízko

Kvôli Sionu neutíchnem,

kvôli Jeruzalemu nebudem mať pokoja,

kým nezažiari ako svetlo jeho spravodlivosť,

kým sa jeho spása nerozhorí ako fakľa.

Potom národy uvidia tvoju spravodlivosť

a všetci králi tvoju slávu

a budú ťa volať novým menom,

ktoré určia Pánove ústa.

Budeš žiarivou korunou v Pánovej ruke,

kráľovským vencom v ruke svojho Boha.

Nebudú ťa viac volať Opustená

a tvoju krajinu nenazvú viac Osamelá.

Ale budú ťa volať Moja potecha

a tvoju krajinu Nevesta.

Pretože Pán si ťa obľúbil

a tvoja krajina dostane manžela.

Ako sa junák snúbi s pannou,

tak si ťa vezmú tvoji synovia,

a ako ženích má radosť z nevesty,

tak z teba bude mať radosť tvoj Boh.

Na tvojich hradbách, Jeruzalem, postavil som strážcov;

celý deň a celú noc už nebudú mlčať.

Vy, čo pripomínate Pánovi, nemlčte,

nedajte mu pokoja,

kým neupevní Jeruzalem

a dokiaľ ho neurobí slávou zeme.

Pán prisahal na svoju pravicu

a na svoje mocné rameno:

„Už nikdy nedám tvoju pšenicu

za pokrm tvojim nepriateľom

a cudzinci už nebudú piť tvoje víno,

na ktorom si sa ty namáhal.

Lebo ju budú jesť tí, čo ju zbierali,

a budú chváliť Pána

a tí, čo oberali hrozno,

budú z neho piť v nádvoriach mojej svätyne.

Prejdite, prejdite bránami,

pripravte cestu ľudu,

urovnajte, urovnajte chodník, vyberte kamene

a vztýčte zástavu národom.“

Hľa, Pán ohlasuje až po končiny zeme:

„Povedzte dcére Siona:

Hľa, prichádza tvoj spasiteľ.

Hľa, jeho odmena s ním

a jeho trofeje pred ním.

Budú ich volať: Svätý ľud,

Pánom vykúpení.

A teba budú nazývať: Vytúžená,

Mesto neopustené.“

RESPONZÓRIUM

Iz 62, 2-3

Národy uvidia tvoju spravodlivosť a všetci králi tvoju slávu * A budú ťa volať novým menom, ktoré určia Pánove ústa.

Budeš žiarivou korunou v Pánovej ruke, kráľovským vencom v ruke svojho Boha. * A budú ťa volať novým menom, ktoré určia Pánove ústa.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Reči na Zjavenie Pána, pripisovanej svätému kňazovi Hipolytovi

(Nn. 2. 6-8. 10: PG 10, 854. 858-859. 862)

Voda a Duch

Ježiš prišiel k Jánovi a prijal od neho krst. Aká nepochopiteľná, obdivuhodná vec! Nekonečnú rieku, ktorá obveseľuje Božie mesto, obmýva troška vody. Neobsiahnuteľný prameň, z ktorého prýšti život všetkých ľudí a je bez konca, ponára sa do trošky pominuteľnej vody.

Ten, ktorý je všade a nikde nechýba, ktorého nemôžu pochopiť anjeli a je nedostupný ľudskému pohľadu, prichádza na krst, ako sa jemu páčilo. „Vtom sa mu otvorilo nebo a zaznel hlas: Toto je môj milovaný Syn, v ktorom mám zaľúbenie.“

Milovaný plodí lásku a nehmotné svetlo svetlo neprístupné. Toto je ten, ktorého nazvali Jozefovým synom, a je mojím Jednorodeným podľa božskej podstaty.

„Toto je môj milovaný Syn“: sám hladuje, a kŕmi neprehľadné tisíce; ťažko pracuje, a pritom osviežuje unavených; nemá kde hlavu skloniť, a všetko má vo svojej ruke; on trpí, a lieči každé utrpenie; zauškujú ho, a on obdarúva svet slobodou; nechá si prebodnúť bok, a zaceľuje bok Adamov.

Ale, prosím, dávajte dobrý pozor! Lebo sa chcem vrátiť k prameňu života, chcem nazerať do prameňa, ktorý je bohatý na liečivú silu.

Nesmrteľný Otec poslal na svet nesmrteľného Syna, Slovo. On prichádza k ľuďom, aby ich obmyl vodou a Duchom. Aby nás znovuzrodil pre neporušiteľnosť duše i tela, vdýchol do nás dych života a obliekol nás do neporušiteľnej výzbroje.

Ale ak sa človek stal nesmrteľným, bude aj bohom. A keď sa skrze vodu a Ducha Svätého v kúpeli znovuzrodenia stáva bohom, je isté, že po vzkriesení z mŕtvych bude Kristovým spoludedičom.

Preto volám ako hlásateľ: Poďte, všetky kmene národov, k nesmrteľnosti krstu. Je to voda spojená s Duchom, ktorá zavlažuje raj, zúrodňuje zem, dáva rast rastlinám, plodnosť živočíchom. Aby som v krátkosti zhrnul všetko: v nej sa človek znovuzrodí pre život, v nej bol Kristus pokrstený, Duch Svätý nad ňu zostupuje v podobe holubice.

Kto s vierou zostupuje do tohto kúpeľa znovuzrodenia, zrieka sa diabla a oddáva sa Kristovi, zavrhuje nepriateľa a vyznáva, že Kristus je Boh, zvlieka zo seba otroctvo a oblieka si Božie synovstvo. Od krstu sa vracia jasný ako slnko a vyžaruje lúče spravodlivosti, a čo je najväčšie, vracia sa Boží syn a spoludedič Krista.

Jemu sláva a moc spolu s jeho najsvätejším, dobrým a oživujúcim Duchom teraz i vždycky a po všetky veky vekov. Amen.

RESPONZÓRIUM

Jn 1, 32. 34. 33

Videl som Ducha, ktorý ako holubica zostupoval z neba a spočinul na ňom. * Ja som to videl a vydávam svedectvo, že toto je Boží Syn.

Ten, čo ma poslal krstiť vodou, mi povedal: Na koho uvidíš zostupovať Ducha a spočinúť na ňom, to je ten, čo krstí Duchom Svätým. * Ja som to videl a vydávam svedectvo, že toto je Boží Syn.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, tvoj jednorodený Syn sa zjavil v našej ľudskej prirodzenosti a bol nám navonok podobný; daj, prosíme, aby sme sa s pomocou jeho milosti vnútorne stali podobnými jemu. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Potom, aspoň pri spoločnom recitovaní, sa dodá:

Dobrorečme Pánovi.

Bohu vďaka.

V predĺženom slávení vigílie v nedeľu a na slávnosti pred hymnom Te Deum sa recitujú chválospevy a číta sa evanjelium, ako je to naznačené v Dodatku (online zatiaľ nie je spracovaný).

Ak sa ofícium posvätného čítania koná bezprostredne pred inou hodinou, vtedy sa na začiatku čítania môže brať hymnus z tej liturgickej hodiny; na konci čítania sa vynechá záverečná modlitba aj zvolanie a na začiatku nasledujúcej hodiny sa vynechá úvodný verš so Sláva Otcu.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky