## 2. máj 2025

## Sv. Atanáza, biskupa a učiteľa Cirkvi
spomienka

Narodil sa v Alexandrii roku 295. Bol s biskupom Alexandrom na Nicejskom koncile a stal sa jeho nástupcom. Rázne bojoval proti ariánom, za čo si veľa vytrpel a viac ráz musel ísť do vyhnanstva. Napísal vynikajúce diela na osvetlenie a obranu pravej viery. Zomrel roku 373.

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Toto je pravý Boží deň,

žiariaci svetlom blaživým,

veď celý svet krv Kristova

zbavila jeho ťažkých vín.

On vrátil slepým svetlo, zrak

a hriešnym novú vieru vlial;

kto by sa musel strachom chvieť,

keď Pán i z lotra hriechy sňal?

Anjeli hľadia v úžase,

aký trest Kristus musel zniesť;

a lotor pri ňom kajúci

má prísľub raja ešte dnes.

Obdivuhodné tajomstvo:

sám Boh si ľudské telo vzal,

by telo zbavil nákazy,

aby hriech, vinu z ľudí sňal.

Môže byť niečo vzácnejšie,

keď milosť vinu zamení,

keď láska strávi, zničí strach

a v smrti život pramení?!

Ježišu, ty buď naveky

nám veľkonočnou radosťou,

pridruž nás k svojmu víťazstvu

znovuzrodených milosťou.

Tebe buď sláva, Ježišu,

ktorý si slávne z mŕtvych vstal;

Otcovi, Duchu Svätému

nech večne zuní pieseň chvál. Amen.

Alebo podľa ľubovôle vo férie po Veľkonočnej oktáve:

Nech z výšin neba radosť znie,

nech jasá more, plesá zem:

Ukrižovaný z mŕtvych vstal

a smrteľníkom život dal.

Vracia sa milostivý čas,

deň spásy zjavuje sa zas;

v ňom Baránkovou krvou svet

obmytý skvie sa ako kvet.

Tá smrť, tá láska zranená

vín odpustenie znamená;

zmučený silu nestratil

a premožený zvíťazil.

V tom máme nádej; veríme,

že s Kristom k sláve prídeme,

aj my budeme vzkriesení

a vlastniť život blažený.

A preto všetci, čo sme tu,

obetu čistú, presvätú

nábožne slávme, slávnostne,

veď všetko dobro plynie z nej.

Ježišu, ty buď naveky

nám veľkonočnou radosťou,

pridruž nás k svojmu víťazstvu

znovuzrodených milosťou.

Tebe buď sláva, Ježišu,

ktorý si slávne z mŕtvych vstal;

Otcovi, Duchu Svätému

nech večne zuní pieseň chvál. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Žalm 38
Modlitba hriešnika v najväčšom nebezpečenstve
Všetci jeho známi stáli obďaleč. (Lk 23, 49)
I

Nekarhaj ma, Pane, v svojom rozhorčení *

a netrestaj ma v svojom hneve,

lebo tvoje šípy utkveli vo mne, *

dopadla na mňa tvoja ruka.

Pre tvoje rozhorčenie niet na mojom tele zdravého miesta, *

pre môj hriech nemajú pokoj moje kosti.

Hriechy mi prerástli nad hlavu *

a ťažia ma príliš, sťa veľké bremeno.

Ant. Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu. Aleluja.

II

Rany mi zapáchajú a hnisajú *

pre moju nerozumnosť.

Zohnutý som a veľmi skľúčený, *

smutne sa vlečiem celý deň.

Bedrá mi spaľuje horúčka *

a moje telo je nezdravé.

Nevládny som a celý dobitý, *

v kvílení srdca nariekam.

Pane, ty poznáš každú moju túžbu; *

ani moje vzdychy nie sú skryté pred tebou.

Srdce mi búcha, sila ma opúšťa *

i svetlo v očiach mi hasne.

Priatelia moji a moji známi odvracajú sa odo mňa pre moju biedu, *

aj moji príbuzní sa ma stránia.

Tí, čo mi číhajú na život, nastavujú mi osídla †

a tí, čo mi stroja záhubu, rozchyrujú o mne výmysly *

a deň čo deň vymýšľajú úklady.

Ant. Pane, ty poznáš každú moju túžbu. Aleluja.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása. Aleluja.

III

Ale ja som sťa hluchý, čo nečuje, *

ako nemý, čo neotvára ústa.

Podobám sa človekovi, čo nepočuje *

a čo nevie obvinenie vyvrátiť.

Pane, pretože v teba dúfam, *

ty ma vyslyšíš, Pane, Bože môj.

A tak hovorím: „Nech sa už neradujú nado mnou; *

a keď sa potknem, nech sa nevystatujú nado mňa.“

Ja, pravda, už takmer padám *

a na svoju bolesť myslím ustavične.

Preto vyznávam svoju vinu *

a pre svoj hriech sa trápim.

Moji nepriatelia sú živí a stále mocnejší, *

ba ešte pribudlo tých, čo ma nenávidia neprávom.

Za dobro sa mi odplácajú zlom a tupia ma za to, *

že som konal dobre.

Neopúšťaj ma, Pane; *

Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa.

Ponáhľaj sa mi na pomoc, *

Pane, moja spása.

Ant. Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása. Aleluja.

Z tvojho zmŕtvychvstania, Kriste. Aleluja.

Raduje sa nebo i zem. Aleluja.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy zjavenia svätého apoštola Jána

4, 1-11

Videnie Boha

Ja, Ján, som videl: Hľa, otvorené dvere na nebi a ten prvý hlas, ktorý som už počul ako zvuk poľnice, keď so mnou hovoril, povedal: „Vystúp sem a ukážem ti, čo sa má stať potom!“ Hneď som bol vo vytržení: A hľa, na nebi stál trón a na tróne On, Sediaci. Ten, čo sedel, vyzeral ako jaspisový a sardionový kameň. Okolo trónu bola dúha, na pohľad ako smaragd. Okolo trónu bolo dvadsaťštyri trónov a na trónoch sedelo dvadsaťštyri starcov odetých do bieleho rúcha a na hlavách mali zlaté vence. Z trónu vychádzali blesky, hukot a hrmenie; pred trónom horelo sedem lámp, čo je sedem Božích duchov, a pred trónom bolo čosi ako sklené more podobné krištáľu. A v strede pred trónom i okolo trónu boli štyri živé bytosti, plné očí spredu i zozadu. Prvá bytosť sa podobala levovi, druhá bytosť sa podobala býkovi, tretia bytosť mala tvár ako človek a štvrtá bytosť sa podobala letiacemu orlovi. A každá z týchto štyroch bytostí mala šesť krídel, dookola i znútra boli plné očí a vo dne v noci bez prestania volali: „Svätý, svätý, svätý Pán, Boh všemohúci, ktorý bol, ktorý je a ktorý príde!“

A vždy, keď tie bytosti vzdali slávu, česť a vďaku Sediacemu na tróne, Žijúcemu na veky vekov, padli dvadsiati štyria starci pred Sediacim na tróne, klaňali sa Žijúcemu na veky vekov, hádzali svoje vence pred trón a volali:

„Hoden si, Pane a Bože náš,

prijať slávu, česť a moc,

lebo ty si stvoril všetky veci:

z tvojej vôle boli a sú stvorené.“

RESPONZÓRIUM

Zjv 4, 8; Iz 6, 3

Svätý, svätý, svätý Pán, Boh všemohúci, ktorý bol, ktorý je a ktorý príde. * Celá zem je plná jeho slávy. Aleluja.

Serafíni volali jeden druhému: Svätý, svätý, svätý je Pán zástupov. * Celá zem.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí svätého biskupa Atanáza

(Oratio de incarnatione Verbi, 8-9: PG 25, 110-111)

Vtelenie Slova

Netelesné, neporušiteľné a nehmotné Božie Slovo prišlo do našich končín, hoci ani predtým nebolo ďaleko – veď nijaká časť sveta nikdy nebola bez neho, ale v jednote so svojím Otcom napĺňalo všetko a všade.

Prišlo však svojou dobrotou voči nám a tým, že sa nám dalo poznať priamo. Zľutovalo sa nad naším rodom a nad našou slabosťou, dojalo ho naše porušenie a nemohlo zniesť, že nad nami panuje smrť. Aby nezahynulo, čo bolo stvorené, a nevyšlo navnivoč dielo jeho Otca na stvorení človeka, vzalo si telo, nie nepodobné nášmu, lebo nechcelo byť iba v tele, ani sa nechcelo len zjaviť.

Veď keby sa bolo chcelo iba zjaviť, bolo by si iste mohlo vziať iné, vznešenejšie telo; lež ono si vzalo naše telo.

V Panne si postavilo chrám, to jest telo, a urobilo si z neho akoby nástroj, aby sa v ňom mohlo stať známym a prebývať v ňom. Takto si teda vzalo telo podobné nášmu, a pretože všetci podliehali smrteľnému porušeniu, vydalo ho na smrť za všetkých a z vrcholnej lásky ho obetovalo Otcovi. To preto, aby bol pre všetkých, čo v ňom umierajú, zrušený zákon záhuby, vynesený proti ľuďom, tým, že na Pánovom tele dovŕšil svoju moc, a tak už nemá účinnosť na ľudí, ktorí sú mu podobní. A aj preto, aby ľudí, ktorí sa vrátili do porušenia, znova urobilo neporušiteľnými a povolalo ich zo smrti späť do života, a to tým, že telom, ktoré si vzalo, a milosťou zmŕtvychvstania úplne odstránilo ich smrť, nie inak, ako keď oheň strávi slamu.

Preto si vzalo smrteľné telo, aby ono účasťou na Slove, ktoré je nad všetkým, mohlo zomrieť za všetkých, a pritom pre Slovo, ktoré v ňom prebýva, ostalo neporušené, a napokon aby boli všetci milosťou zmŕtvychvstania v budúcnosti uchránení od porušenia.

A tak telo, ktoré si vzalo, vydalo smrti ako obetu a žertvu bez akejkoľvek škvrny a tým, že obetovalo svoje telo za iných, hneď odvrátilo smrť od všetkých, ktorí sú mu podobní.

Takto Božie Slovo, ktoré je nad všetkým, zasvätilo a obetovalo svoj chrám a telesný nástroj, ako povedalo, za všetkých a smrťou zaplatilo dlhy. Tak neporušený Boží Syn, so všetkými spojený podobným telom, urobil prísľubom zmŕtvychvstania všetkých podľa práva i zásluh neporušenými.

A tak porušenie smrti už nemá nijakú moc nad ľuďmi zásluhou Slova, ktoré v nich prebýva prostredníctvom jedného tela.

RESPONZÓRIUM

Jer 15, 19. 20; 2 Pt 2, 1

Budeš akoby mojimi ústami. Dám ťa tomuto ľudu ako pevný múr kovový; * Budú proti tebe bojovať, no nepremôžu ťa, lebo s tebou som ja. Aleluja.

Budú falošní učitelia, ktorí budú vnášať zhubné rozkoly; budú zapierať Pána, ktorý ich vykúpil. * Budú.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, ty si povýšil svätého biskupa Atanáza na neohrozeného obrancu božstva tvojho Syna; láskavo dopraj, aby sme sa tešili z jeho náuky a ochrany, a tak ťa mohli vždy lepšie poznávať a nadovšetko milovať. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky