## 26. január 2025

## 3. Nedeľa v Cezročnom období
3. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Toto je v týždni prvý deň,

keď Boh jas a tmu rozhranil,

keď Spasiteľ smrť premohol,

vstal z hrobu a nás zachránil.

Zažeňme preto ospalosť,

rezko sa majme k životu

a – ako prorok – aj za tmy

vzývajme Božiu dobrotu,

by prosby náš Pán vyslyšal,

na pomoc podal ruku nám

a očistených od hriechov

pozdvihol k neba výšinám.

Šťastná je táto hodina

a posvätný je tento čas:

Boh za nábožný chválospev

milosťou obdaruje nás.

Sláva buď večná Otcovi,

jeho milému Synovi

i Duchu Tešiteľovi,

čo všetko v láske obnoví. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Najsvätejší je tento deň

zo všetkých, ktoré nám Boh dal.

Posväcuješ ho, Ježišu,

tým, že si prvý z mŕtvych vstal.

Aj naše duše z hriechu vzkries

a so sebou ich navždy spoj;

aj telá zobuď k životu,

veď nad smrťou si vyhral boj.

Daj, Kriste, nech sa v oblakoch

v ústrety tebe vznesieme,

nech v tebe večne žijeme,

život náš, naše vzkriesenie.

Keď uvidíme tvoju tvár,

ku sebe pripodobni nás,

nech poznáme ťa, aký si,

svetlo a krása všetkých čias.

Keď nás Otcovi odovzdáš

už plných darov sedmorých,

v kráľovstve svätej Trojice

šťastie nám večné otvoríš. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Budem ťa, Pane, velebiť každý deň. Aleluja.

Žalm 145
Oslava Božej velebnosti
Spravodlivý si ty, ktorý si a ktorý si bol, Svätý. (Zjv 16, 5)
I

Oslavovať ťa chcem, Bože, môj kráľ, †

a tvoje meno velebiť *

navždy a naveky.

Budem ťa velebiť každý deň †

a tvoje meno chváliť *

navždy a naveky.

Veľký si, Pane, a veľkej chvály hoden, *

tvoju veľkosť nemožno preskúmať.

Z pokolenia na pokolenie ide chvála tvojich skutkov *

a všetky pokolenia ohlasujú tvoju moc.

Hovoria o vznešenosti tvojej slávy a veleby *

a rozprávajú o tvojich zázrakoch.

Hovoria aj o sile tvojich skutkov úžasných *

a rozprávajú o tvojej veľkosti.

Rozhlasujú chválu tvojej veľkej láskavosti *

a plesajú nad tvojou spravodlivosťou.

Milostivý a milosrdný je Pán, *

zhovievavý a veľmi láskavý.

Dobrý je Pán ku každému *

a milostivý ku všetkým svojim stvoreniam.

Ant. Budem ťa, Pane, velebiť každý deň. Aleluja.

Ant. 2 Tvoje kráľovstvo, Pane, je kráľovstvo pre všetky veky. Aleluja.

II

Nech ťa oslavujú, Pane, všetky tvoje diela *

a tvoji svätí nech ťa velebia.

Nech rozprávajú o sláve tvojho kráľovstva *

a o tvojej moci nech hovoria;

nech ľuďom oznamujú tvoje zázraky *

i slávu a velebu tvojho kráľovstva.

Tvoje kráľovstvo je kráľovstvo pre všetky veky *

a tvoja vláda sa rozprestiera na všetky pokolenia.

Ant. Tvoje kráľovstvo, Pane, je kráľovstvo pre všetky veky. Aleluja.

Ant. 3 Pán je vo všetkých svojich slovách pravdivý a svätý vo všetkých svojich skutkoch. Aleluja. †

III

Pán je vo všetkých svojich slovách pravdivý *

a svätý vo všetkých svojich skutkoch.

† Pán podopiera všetkých, čo klesajú, *

a dvíha všetkých skľúčených.

Oči všetkých sa s dôverou upierajú na teba *

a ty im dávaš pokrm v pravý čas.

Otváraš svoju ruku *

a dobrotivo nasycuješ všetko živé.

Spravodlivý je Pán na všetkých svojich cestách *

a svätý vo všetkých svojich skutkoch.

Blízky je Pán všetkým, čo ho vzývajú, *

všetkým, čo ho vzývajú úprimne.

Vyplní želanie bohabojných, †

vyslyší ich modlitbu *

a zachráni ich.

Pán ochraňuje všetkých, čo ho milujú, *

a ničí všetkých hriešnikov.

Nech moje ústa hlásajú slávu Pánovu †

a všetko živé nech jeho sväté meno velebí *

navždy a naveky.

Ant. Pán je vo všetkých svojich slovách pravdivý a svätý vo všetkých svojich skutkoch. Aleluja.

Počúvaj, syn môj, moje slová.

Nakloň si sluch k mojim výrokom.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Deuteronómium

18, 1-22

Leviti. Praví a falošní proroci

V tých dňoch Mojžiš povedal ľudu:

„Levitskí kňazi, celý Léviho kmeň, nebudú mať podiel ani dedičstvo s ostatným Izraelom. Budú žiť z obiet Pánovi a z jeho dedičstva. Nebudú mať dedičstvo medzi svojimi bratmi, lebo sám Pán je ich dedičstvom, ako im povedal.

Toto bude patriť kňazom od ľudu, od tých, čo prinášajú obety, či už obetujú býka či ovcu: kňazovi dajú prednú lopatku, obe čeľuste a žalúdok, prvotiny svojho obilia, vína, oleja a vlny zo strihania oviec. Veď jeho si vyvolil Pán, tvoj Boh, zo všetkých tvojich kmeňov, aby navždy stál on i jeho synovia v službe v Pánovom mene.

Ak kdekoľvek v Izraeli odíde levita z niektorého tvojho mesta, v ktorom býva ako hosť, a bude chcieť prejsť na miesto, ktoré si vyvolí Pán, bude slúžiť v mene Pána, svojho Boha, ako všetci jeho bratia leviti, čo budú stáť tam pred Pánom. Dostane taký istý podiel z jedla ako ostatní – okrem toho, čo mu patrí z otcovského majetku.

Keď vojdeš do krajiny, ktorú ti dá Pán, tvoj Boh, daj si pozor, aby si nenapodobňoval ohavnosti tamojších národov. Nech sa u teba nenájde nik, čo by svojho syna či dcéru prevádzal cez oheň, alebo kto by zisťoval osudy a pozoroval oblaky a znamenia, ani čarodejník, ani zaklínač, ani vyvolávač duchov, ani veštec, ani kto by sa dopytoval mŕtvych na pravdu. Lebo toto všetko sa protiví Pánovi a pre takéto hanebnosti ich vyženie pri tvojom príchode. Budeš dokonalý a bezúhonný pred Pánom, svojím Bohom. Tie národy, ktorých krajinu zaujmeš, počúvajú na vykladačov a veštcov, ale teba Pán, tvoj Boh, inak poučil.

Pán, tvoj Boh, z tvojho národa a z tvojich bratov vzbudí ti proroka, ako som ja. Jeho budete počúvať, ako si si žiadal od Pána, svojho Boha, na Horebe, keď sa zišlo zhromaždenie a povedal si: ‚Nech už nemusím počúvať hlas Pána, svojho Boha, a vidieť tento veľký oheň, aby som nezomrel.‘ A Pán mi povedal: ‚Dobre to všetko povedali. Vzbudím im proroka spomedzi ich bratov podobného tebe, do úst mu vložím svoje slová a bude im hovoriť všetko, čo mu prikážem. Kto však nebude počúvať moje slová, ktoré povie v mojom mene, toho ja vezmem na zodpovednosť. Ale prorok, ktorý by sa bezočivo odvážil hovoriť v mojom mene, čo som mu ja neprikázal hovoriť, alebo by hovoril v mene cudzích bohov, bude usmrtený.‘ A keby si v duchu namietal: ‚Ako môžem poznať slovo, ktoré nepovedal Pán?‘, toto ti bude znamením: Ak sa nesplní, čo prorok predpovie v Pánovom mene, to nepovedal Pán, to si prorok vymyslel vo svojej nadutosti, a preto sa ho neboj.“

RESPONZÓRIUM

Dt 18, 18; Lk 20, 13b; Jn 6, 14b

Vzbudím im proroka, do úst mu vložím svoje slová * A bude im hovoriť všetko, čo mu prikážem.

Pošlem svojho milovaného Syna. Toto je naozaj ten prorok, ktorý má prísť na svet. * A bude im.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z konštitúcie Sacrosanctum Concilium Druhého vatikánskeho koncilu o posvätnej liturgii

(Č. 7-8. 106)

Kristus je prítomný vo svojej Cirkvi

Kristus je stále so svojou Cirkvou, najmä v liturgických úkonoch. Je prítomný v obete svätej omše aj v osobe toho, kto ju slúži, lebo teraz sa prostredníctvom kňazov obetuje ten istý, čo kedysi obetoval seba samého na kríži, ale je prítomný najmä pod eucharistickými spôsobmi. Svojou mocou je prítomný vo sviatostiach, takže keď niekto krstí, krstí sám Kristus. Je prítomný vo svojom slove, lebo to on sám hovorí, keď sa v Cirkvi číta Sväté písmo. A napokon, keď sa Cirkev modlí a spieva, je prítomný ten, ktorý prisľúbil: „Kde sú dvaja alebo traja zhromaždení v mojom mene, tam som ja medzi nimi.“

Vskutku, na také veľké dielo, ktoré dokonale oslavuje Boha a posväcuje ľudí, Kristus vždy priberá Cirkev, svoju milovanú nevestu, a ona vzýva svojho Pána a skrze neho vzdáva úctu večnému Otcovi.

Liturgia sa teda právom považuje za vykonávanie Kristovho kňazského úradu. V nej sa zmyslovými znakmi vyjadruje a primerane každému z nich aj uskutočňuje posväcovanie človeka a tajomné telo Ježiša Krista, čiže hlava a jej údy, koná úplnú verejnú bohopoctu.

Preto je každé liturgické slávenie, ako dielo Krista kňaza a jeho tela, ktorým je Cirkev, osobitne posvätným úkonom a účinnosťou sa mu nevyrovná, ani čo do významu, ani čo do stupňa, nijaký iný úkon Cirkvi.

Účasťou na pozemskej liturgii ochutnávame už tú nebeskú, čo sa slávi vo svätom meste Jeruzaleme, ku ktorému sa uberáme ako pútnici, kde Kristus „sedí po pravici Boha ako služobník svätyne a pravého stánku“, s veľkým množstvom nebeských zástupov spievame chválospev na slávu Pánovi, s úctou si spomíname na svätých a dúfame, že dostaneme aspoň nejakú účasť na ich spoločenstve. „Očakávame Spasiteľa, nášho Pána Ježiša Krista“, kým „sa nezjaví“ on, „náš život, a my sa nezjavíme s ním v sláve“.

Podľa apoštolskej tradície, ktorá sa začína dňom Kristovho zmŕtvychvstania, Cirkev slávi každý ôsmy deň veľkonočné tajomstvo a právom ho nazýva dňom Pána alebo nedeľou. V tento deň sú kresťania povinní zhromaždiť sa, aby si počúvaním Božieho slova a účasťou na Eucharistii pripomínali umučenie, zmŕtvychvstanie a oslávenie Pána Ježiša a vzdávali vďaky Bohu, ktorý ich „vzkriesením Ježiša Krista z mŕtvych znovuzrodil pre živú nádej“. Preto je Pánov deň prvotným sviatočným dňom a treba ho tak predkladať a odporúčať nábožnosti veriacich, aby sa stal aj dňom radosti a odpočinku od práce. Iným slávnostiam nech sa nedáva pred ním prednosť, iba ak by boli naozaj veľmi významné, lebo on je základom a jadrom celého liturgického roku.

RESPONZÓRIUM

Kristus sa modlí za nás ako náš kňaz, modlí sa v nás ako naša Hlava a my sa modlíme k nemu ako k svojmu Bohu. * Poznávajme teda svoj hlas v ňom a jeho hlas v nás.

Keď sa modlíme k Bohu, Syna z toho nesmieme vylúčiť. * Poznávajme.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, usmerňuj náš život podľa svojej vôle, aby sme v mene tvojho milovaného Syna horlivo konali dobré skutky. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky