## 30. október 2025

## Štvrtok, Cezročné obdobie, 30. týždeň
2. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Dňa okrídlený posol nám

hlási, že svetlo už je tu.

Buditeľ našich myslí, sám

Kristus nás volá k životu.

Opusťte lôžka vábivé,

vzbuďte sa zo sna, nehlivte;

a čistí, svätí, striezliví

bedlite, lebo prichádzam.

Keď povievaním osvieži

zornička rannú oblohu,

nám pripraveným do práce

nech nádej udelí a jas.

Ježiša hlasno vzývajme,

prosme ho, triezvi vzlykajme,

pokorných prosieb dlhý rad

čistému srdcu nedá spať.

Odožeň, Kriste, temné sny,

pretrhni putá nočnej tmy,

hriech starý ráč nám odpustiť,

v nás nové svetlo zapáliť.

Buď sláva, Kriste láskavý,

tebe i tvojmu Otcovi

aj Duchu, ktorý teší nás

teraz a večne v každý čas. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Cit lásky v srdciach rozdúchaj,

k sebe nás veď a milosť daj,

a k našim srdciam dobrý buď,

z nich odstráň kal a nezdobu.

Tu ako cudzí kráčame,

jak vyhnanci tu vzlykáme,

ty prístav si a naša vlasť,

do večných siení priveď nás.

Len smädná láska smäd chce mať,

z prameňa pravdy pookriať;

blaha a slasti v očiach dosť

má ľud, čo myslí na milosť.

Nesmierna sláva patrí ti,

oslava hodna pamäti,

bez konca spolu slávia ju,

čo srdcia z nížin dvíhajú.

To daj nám, Otec láskavý,

Syn Otcu rovný, jediný

i s Duchom, ktorý teší nás

a vládne večne v každý čas. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, zachránil si nás pred utláčateľmi; naveky budeme velebiť tvoje meno.

Žalm 44
Pohromy národa
V tomto všetkom slávne víťazíme skrze toho, ktorý nás miluje. (Rim 8, 37)
I

Bože, na vlastné uši sme počuli, †

naši otcovia nám rozprávali *

o dielach, ktoré si vykonal za ich dní, za dní pradávnych.

Ty si svojou rukou vyhnal pohanov a našich otcov si usadil, *

zničil si národy a našich otcov si rozmnožil.

Veď nie svojím mečom získali krajinu, *

nepomohlo im vlastné rameno,

ale tvoja pravica, tvoje rameno a jas tvojej tváre, *

lebo ich máš rád.

Ty si môj kráľ a môj Boh, *

ty pomáhaš Jakubovi.

Len s tebou sme zahnali nepriateľov *

a v tvojom mene zničili tých, čo sa vzbúrili proti nám.

Nespolieham sa veru na svoj luk, *

ani môj meč ma nezachráni.

Ty si nás zachránil pred utláčateľmi *

a zahanbil si tých, čo nás nenávideli.

V Bohu sa budeme chváliť celý deň *

a naveky budeme velebiť tvoje meno.

Ant. Pane, zachránil si nás pred utláčateľmi; naveky budeme velebiť tvoje meno.

Ant. 2 Zľutuj sa, Pane, nad svojím ľudom a nevystavuj potupe svoje dedičstvo.

II

Ale teraz si nás zavrhol a zahanbil, *

už netiahneš, Bože, s našimi vojmi.

Zahnal si nás na útek pred našimi nepriateľmi *

a sme korisťou tých, čo nás nenávidia.

Vydal si nás ako ovce na zabitie *

a roztrúsil si nás medzi pohanov.

Svoj ľud si predal bez zisku *

a neobohatil si sa jeho predajom.

Vystavil si nás na potupu susedom *

a na posmech i pohanu nášmu okoliu.

Urobil si z nás príslovie pre pohanov *

a národy krútia hlavou nad nami.

Celý deň mám pred očami svoju potupu *

a rumenec hanby mi pokrýva tvár,

keď počúvam potupné a posmešné hlasy, *

keď vidím, ako nepriateľ horí pomstou.

Ant. Zľutuj sa, Pane, nad svojím ľudom a nevystavuj potupe svoje dedičstvo.

Ant. 3 Vstaň, Pane, a vykúp nás, veď si milosrdný.

III

Toto všetko nás postihlo, †

hoci sme nezabudli na teba *

a neporušili sme zmluvu s tebou.

Naše srdce sa neodvrátilo od teba, *

ani naše kroky nezišli z tvojej cesty,

a predsa si nás ponížil v kraji líšok *

a zahalil tôňou smrti.

Keby sme zabudli na meno nášho Boha *

a vzpínali ruky k bohu cudziemu,

či Boh na to nepríde? *

On predsa pozná tajnosti srdca.

Veď pre teba nás usmrcujú deň čo deň, *

pokladajú nás za ovce na zabitie.

Prebuď sa, Pane, prečo spíš? *

Vstaň a nezavrhni nás navždy.

Prečo odvraciaš svoju tvár? *

Vari môžeš zabudnúť na našu biedu a naše súženie?

Veď naša duša je pokorená až do prachu, *

naše telo je pritlačené k zemi.

Vstaň, Pane, pomôž nám *

a vykúp nás, veď si milosrdný.

Ant. Vstaň, Pane, a vykúp nás, veď si milosrdný.

Pane, ku komu by sme išli?

Ty máš slová večného života.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Múdrosti

7, 15-30

Múdrosť je Božím obrazom

Nech mi dá Boh hovoriť podľa presvedčenia

a myslieť tak, aby to bolo hodné darov, čo som dostal,

lebo on sám je vodcom múdrosti

a usmerňovateľom mudrcov.

Veď sme v jeho ruke, my aj naše reči,

múdrosť i zručnosť v konaní.

Lebo on mi dal pravé poznanie toho, čo je,

aby som poznal usporiadanie vesmíru a moc živlov,

začiatok, koniec i stred časov,

striedanie slnovratov a zmenu ročných období,

beh roka a polohy hviezd,

povahy živočíchov a pudy šeliem,

silu duchov a ľudské myšlienky,

rozmanitosť rastlín a liečivú moc koreňov.

I spoznal som všetko, skryté aj zjavné,

lebo ma vyučila múdrosť, pôvodkyňa všetkého.

V nej je duch chápavý a svätý,

jediný a mnohonásobný, jemný,

bystrý, prenikavý, nepoškvrnený,

jasný, nevinný, milujúci dobro, ostrý,

nezadržateľný, dobročinný, ľudský, dobrotivý,

pevný, istý, pokojný,

všemohúci, vševidiaci,

prenikajúci všetkých duchov,

rozumných, čistých, najjemnejších.

Veď múdrosť je pohyblivejšia než akýkoľvek pohyb;

je taká, že svojou čistotou prechádza a preniká všetko.

Ona je dychom Božej sily

a čistý výron slávy Všemohúceho,

preto nič nečisté sa jej dotknúť nemôže.

Ona je odblesk večného svetla,

zrkadlo Božej moci bez škvrny

a obraz jeho dobroty.

A hoci je len jedna, môže všetko;

zostáva sama v sebe a všetko obnovuje.

V každom pokolení prechádza do svätých duší

a robí z nich Božích priateľov a prorokov.

Veď Boh miluje len toho,

kto býva s múdrosťou.

Ona je krajšia než slnko

a prevyšuje všetky súhvezdia;

v porovnaní so svetlom žiari jasnejšie,

lebo po svetle nasleduje noc,

ale múdrosť zloba nezmôže.

RESPONZÓRIUM

Kol 1, 15-16a; Múd 7, 26

Kristus Ježiš je obraz neviditeľného Boha, prvorodený zo všetkého stvorenia, * Lebo v ňom bolo stvorené všetko.

On je odblesk večného svetla a obraz Božej dobroty. * Lebo.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listu svätého biskupa Atanáza Proti ariánom

(Oratio 2, 78. 79: PG 26, 311. 314)

Podoba a obraz múdrosti sú stvorené v dielach

Keďže je v nás a vo všetkom stvorená podoba Múdrosti, pravá a stvoriteľská Múdrosť si plným právom prisvojuje to, čo je vlastné jej podobe, a hovorí: „Pán ma stvoril vo svojich dielach.“ Totiž to, čo hovorí múdrosť, ktorá je v nás, to si sám Pán prisvojuje ako vlastné.

Teda Stvoriteľ nie je stvorený, ale pre svoj obraz stvorený vo svojich dielach hovorí to akoby o sebe samom. Preto ako keď sám Pán povedal: „Kto vás prijíma, mňa prijíma“, pretože je v nás jeho podoba, tak hoci ho neslobodno započítať medzi stvorené veci, jeho podoba a obraz sú stvorené v dielach, akoby to bol on sám, a preto hovorí: „Pán ma stvoril už na začiatku svojich ciest vo svojich dielach.“

A potom podoba múdrosti je vytvorená v dielach preto, aby v nej svet spoznal Slovo, svojho stvoriteľa, a skrze Slovo Otca. Lebo práve toto učí Pavol: „Je im predsa zjavné, čo možno o Bohu vedieť; Boh im to zjavil. Veď to, čo je v ňom neviditeľné, možno od stvorenia sveta rozumom poznávať z jeho diel.“ A tak Slovo svojou prirodzenosťou nie je nijako stvorené, ale to miesto o múdrosti treba chápať o tej, ktorá v nás aj naozaj je, a aj sa hovorí, že je.

Ale ak tomu nechcú veriť, nech nám oni sami povedia, či je v stvorených veciach nejaká múdrosť alebo nie. Ak nie je nijaká, prečo sa Apoštol sťažuje týmito slovami: „Lebo keď svet v Božej múdrosti nepoznal svojou múdrosťou Boha“? Alebo ak nie je v nich nijaká múdrosť, prečo sa v Písme spomína množstvo múdrych ľudí? Lebo „múdry sa s hrôzou varuje zlého“ a „múdrosťou sa buduje dom“.

Aj Kazateľ hovorí: „Múdrosť človeka prežiari jeho tvár.“ A ten istý karhá opovážlivcov slovami: „Nehovor: V čom to je, že minulé časy boli lepšie, ako sú terajšie? Lebo sa to nepýtaš z múdrosti.“

Veď ak je v stvorených veciach múdrosť, ako svedčí Sirachov syn slovami: „Vylial ju na všetky svoje diela, na každého človeka vo svojej štedrosti, lebo ju dáva tým, čo ho milujú“; – pričom toto vyliatie sa vonkoncom netýka prirodzenosti tej Múdrosti, ktorá je sama zo seba a jednorodená, ale tej, ktorá je vyobrazená vo svete –; čo sa teda zdá neuveriteľné na tom, že sama stvoriteľská a pravá Múdrosť, ktorej podobou alebo obrazom je múdrosť a rozumnosť, vyliata na svet, hovorí akoby o sebe samej: „Pán ma stvoril do svojich diel“? Lebo ani múdrosť, ktorá je vo svete, nie je stvoriteľka, ale je stvorená v dielach a podľa nej „nebesia rozprávajú o sláve Boha a obloha hlása dielo jeho rúk“.

RESPONZÓRIUM

Múd 7, 22. 23ab; 1 Kor 2, 10b

V múdrosti je duch chápavý a svätý, jediný a mnohonásobný, jemný, bystrý, prenikavý, jasný, milujúci dobro, nezadržateľný, * Všemohúci, vševidiaci, prenikajúci všetkých duchov.

Duch skúma všetko, aj Božie hlbiny. * Všemohúci.

MODLITBA

Modlime sa.

Všemohúci a večný Bože, rozmnož v nás vieru, nádej a lásku a pomáhaj nám milovať, čo prikazuješ, aby sme mohli dosiahnuť, čo sľubuješ. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky