## 11. september 2025

## Štvrtok, Cezročné obdobie, 23. týždeň
3. týždeň žaltára

Posvätné čítanie

Bože, príď mi na pomoc.

Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Tmavá noc ešte halí zem,

zakrýva farby predmetov;

nestranný sudca našich sŕdc,

voláme s úctou posvätnou:

odpusť nám hriechy, neprávosť,

zmy z duše všetku špinu, kal

a daj nám milosť, Kriste náš,

by sa nik hriechu nepoddal.

Hľa, tŕpne duša umdlená,

hryzie ju vina, mučí hriech;

túži sa zbaviť nízkosti,

k tebe sa, Kriste, privinie.

Ty zažeň v diaľne diaľavy

zo srdca hmlu a tieňavy,

nech dušu, mrakov zbavenú,

blažené svetlo zaplaví.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Prosíme, Kriste, skloň sa k nám,

ku služobníkom prosiacim:

nech zloba sveta mámivá

nevezme vieru veriacim.

Nech nezmýšľame bezbožne,

závisťou viesť sa nedajme,

urážky neodplácajme,

zlo dobrom popremáhajme.

Nech zmizne z mysle, zo srdca

hnev, lesť a pýcha života,

nech stratí sa aj lakomosť,

koreň zla, hriešna samota.

Nech láska, pravá, úprimná,

upevní zväzky pokoja,

hrdinsky žitá čistota

a viera nech nás opoja.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,

tebe i Bohu Otcovi,

na večné veky sláva buď

aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Žalm 89, 39-53
Nárek nad zrúcaninami Dávidovho domu
Vzbudil nám mocného Spasiteľa z rodu Dávida. (Lk 1, 69)
IV

A predsa si ho odmietol a zavrhol, *

nahneval si sa na svojho pomazaného.

Rozlomil si zmluvu so svojím sluhom, *

do prachu si zhodil jeho korunu,

všetky jeho múry si rozbúral *

a na trosky si premenil jeho pevnosti.

Plienili ho všetci, čo išli okolo, *

a na posmech vyšiel u susedov.

Povýšil si pravicu jeho utláčateľov, *

všetkým nepriateľom si spôsobil radosť.

Ostrie jeho meča si otupil *

a nepomáhal si mu pri boji.

Jeho lesku si urobil koniec *

a na zem si povalil jeho trón.

Skrátil si dni jeho mladosti, *

zahrnul si ho hanbou.

Ant. Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

V

Ako dlho ešte, Pane? Navždy sa budeš ukrývať? *

Tvoj hnev bude blčať sťa oheň?

Spomeň si, aké krátke je moje trvanie, *

akých pominuteľných si utvoril všetkých synov ľudských!

Ktorýže človek môže žiť naveky a smrť neuzrieť, *

kto môže vyviaznuť z pazúrov smrti?

Kdeže sa, Pane, podela tvoja dávna priazeň, *

ako si prisahal Dávidovi vo svojej vernosti?

Spomeň si, Pane, na potupu svojich služobníkov, *

ktorá sa nakopila v mojom lone od mnohých národov,

ktorou, Pane, potupovali tvoji nepriatelia, *

ktorou potupovali kročaje tvojho pomazaného.

Nech je zvelebený Pán naveky. *

Staň sa. Amen.

Ant. Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Žalm 90
Nech je nad nami dobrotivosť Pána
U Pána je jeden deň ako tisíc rokov a tisíc rokov ako jeden deň. (2 Pt 3, 8)

Pane, stal si sa nám útočišťom *

z pokolenia na pokolenie.

Prv než sa vrchy zrodili †

a povstali zem i svet, *

ty, Bože, si od vekov až naveky.

Človeka vraciaš do prachu *

a hovoríš: „Vráťte sa, synovia človeka!“

Veď tisíc rokov je u teba ako deň včerajší, čo sa pominul, *

a ako jedna nočná stráž.

Uchvacuješ ich: sú ako ranný sen; *

sú ako bylina v rozpuku:

ráno kvitne a rastie, *

večer vädne a usychá.

Hynieme vskutku pre tvoj hnev *

a desí nás tvoje rozhorčenie.

Naše neprávosti si postavil pred svoj zrak *

a pred jas svojej tváre naše tajné chyby.

V tvojom hneve sa nám míňajú všetky dni *

a naše roky plynú ako vzdych.

Vek nášho žitia je sedemdesiat rokov *

a ak sme pri sile, osemdesiat.

No zväčša sú len trápením a trýzňou, *

ubiehajú rýchlo a my odlietame.

Kto pozná silu tvojho hnevu *

a s bázňou prijme tvoje rozhorčenie?

A tak nás nauč rátať naše dni, *

aby sme našli múdrosť srdca.

Obráť sa k nám, Pane; dokedy budeš meškať? *

Zľutuj sa nad svojimi služobníkmi.

Hneď zrána nás naplň svojou milosťou *

a budeme jasať a radovať sa po všetky dni života.

Rozveseľ nás za dni, keď si nás ponížil, *

za roky, keď sme okusovali nešťastie.

Nech sa tvoje dielo zjaví tvojim služobníkom *

a ich deťom tvoja nádhera.

Nech je nad nami dobrotivosť Pána, nášho Boha; †

upevňuj dielo našich rúk, *

dielo našich rúk upevňuj!

Ant. Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Pane, u teba je zdroj života.

A v tvojom svetle uvidíme svetlo.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok Knihy Náreky

1, 1-12. 18-20

Zničenie Jeruzalema

Aké opustené sedí

mesto kedysi plné ľudu!

Akoby ovdovela

pani národov;

kňažná provincií

stala sa poplatnou.

Bez prestania plače za noci

a slzy jej tečú po lícach.

Niet toho, kto by ju potešil

zo všetkých jej milovníkov.

Všetci jej priatelia ňou pohrdli

a stali sa jej nepriateľmi.

Júda sa vysťahoval pre trápenie

a ťarchu otroctva.

Býva medzi pohanmi

a nenachádza pokoja.

Všetci jeho prenasledovatelia ho chytili

uprostred úzkostí.

Cesty Siona smútia,

že nik neputuje na sviatky.

Všetky jeho brány sú zrúcané,

jeho kňazi vzdychajú,

jeho panny sú stiesnené

a on sám je zavalený trpkosťou.

Jeho protivníci sú navrchu,

jeho nepriatelia v bezpečí,

lebo Pán ho pokoril

pre množstvo jeho neprávostí;

jeho deti odviedli do zajatia

pred očami utláčateľa.

Dcéru Siona opustila

všetka jej krása.

Jej kniežatá sú ako jelene,

ktoré nenachádzajú pastvu

a idú bez sily

pred očami prenasledovateľa.

Jeruzalem si spomína

na dni svojho trápenia a blúdenia

— na všetky vzácne veci,

ktoré mal od pradávnych dní —,

keď jeho ľud padol do rúk nepriateľa

a nebolo toho, kto by mu pomohol.

Protivníci to videli

a smiali sa nad jeho zánikom.

Jeruzalem sa ťažko prehrešil,

preto sa stal ošklivým.

Všetci, čo ho oslavovali, pohrdli ním,

lebo videli jeho hanbu.

A on sám vzdychá

a obracia sa naspäť.

Jeho nečistota je na obrube jeho rúcha,

nepamätal na svoj koniec.

Veľmi hlboko klesol,

nemá ho kto potešiť.

„Pozri, Pane, na moje trápenie,

lebo sa vyvyšuje nepriateľ.“

Protivník siahol rukou

na všetko, čo mal vzácne:

lebo sa musel pozerať na pohanov,

ako vstupujú do jeho svätyne,

hoci si o nich prikázal,

že nesmú vojsť do tvojho zhromaždenia.

Všetok jeho ľud vzdychá

a hľadá chlieb.

Akúkoľvek cennosť dali za jedlo,

len aby si zachovali život.

„Pozri, Pane, a všimni si,

ako ma znevážili!

Vy všetci, čo idete po ceste,

pozrite sa a hľaďte,

či je bolesť ako bolesť moja,

ktorú mi pripravil,

ktorou ma pokoril Pán

v deň svojho rozhorčeného hnevu.

Pán je spravodlivý,

lebo som sa priečil jeho slovu.

Počujte, prosím, všetky národy,

a pozrite sa na moju bolesť:

moje panny a moji mládenci

odišli do zajatia.

Volal som svojich priateľov,

ale oni ma podviedli.

Moji kňazi a moji starci

zahynuli v meste,

lebo si hľadali pokrm,

aby si zachovali život.

Pozri, Pane, lebo trpím,

moje vnútro je rozbúrené

a srdce sa vo mne prevracia,

lebo som sa veľmi priečil.

Vonku ma meč obral o deti

a v dome smrť.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Jób 16, 16; porov. Nár 1, 16b. 18b

Oči sa mi zahmlili od plaču, lebo sa vzdialil odo mňa ten, čo ma potešoval. Pozrite, všetky národy, * Či je ešte bolesť ako bolesť moja.

Vy všetci, čo idete po ceste, pozrite sa a hľaďte. * Či je.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Výkladu žalmov od svätého kňaza Bruna

(Ps 84: edit. Cartusiæ de Pratis, 1891, 376-377)

Keby som, Jeruzalem, zabudol na teba

„Aké milé sú tvoje príbytky! Moja duša túži po nádvoriach Pánových“, čiže po širokých priestoroch nebeského Jeruzalema, ktorý je Pánovým mestom.

Aj ukazuje, prečo túži po Pánových nádvoriach: Preto, Pane, Bože nebeských zástupov, môj kráľ a môj Boh, lebo „blažení tí, čo bývajú v tvojom dome“, v nebeskom Jeruzaleme. To ako keby povedal: Kto by netúžil po tvojich nádvoriach, keď ty si Boh, teda Stvoriteľ a Pán zástupov a kráľ, a keď sú „blažení“ všetci, „čo bývajú v tvojom dome“? Nádvoria a dom je tu to isté. Keď hovorí „blažení“, naznačuje, že majú takú blaženosť, akú si len možno predstaviť. A z toho vyplýva, že sú blažení preto, že „ťa“ s oddanou láskou „bez prestania“, čiže večne, „velebia“. Nevelebili by ťa totiž večne, keby neboli večne blažení.

Ale túto blaženosť nemôže nik dosiahnuť vlastnými silami, ani keby mal nádej, vieru a lásku. Lež „blažený je“ ten „človek“, čiže iba ten človek môže dosiahnuť túto blaženosť, „ktorému ty pomáhaš“ kráčať, keď sa chystá na svätú púť. To znamená: Iba o tom možno povedať, že dosiahne blaženosť, kto dostal v tvojej milosti pomoc a vychystal sa na svätú púť za touto blaženosťou po mnohých stupňoch čností a dobrých skutkov. Lebo vlastnými silami nemôže nik vystúpiť, ako vyhlasuje Pán: „Nik nevystúpil do neba,“ totiž vlastnými silami, „iba Syn človeka, ktorý je v nebi.“

Hovorím, že „sa chystá na svätú púť“, lebo býva „v slzavom údolí“, to jest v tomto živote, ktorý je úbohý a plný sĺz a trápení v porovnaní s druhým životom, ktorý v porovnaní s týmto treba nazvať vrchom plným radosti.

Keď však povedal: „Blažený človek, ktorému ty pomáhaš“, mohol by sa niekto opýtať: A pomáha Boh pri tom? Na to sa odpovedá takto: Boh blaženým naozaj pomáha. Veď zákonodarca, totiž Kristus, ktorý nám dal zákon, dáva a stále bude dávať aj požehnanie, čiže mnohoraké dary milosti, ktorými bude svojich požehnávať, čiže dvíhať do stavu blaženosti. A vďaka týmto požehnaniam „stúpajú a síl im stále pribúda“. A v budúcnosti na nebeskom Sione uvidia Krista, Boha najvyššieho; čiže ten, ktorý je Bohom, zbožští aj svojich. Alebo na tých, čo budú na Sione, bude duchovne vidno Boha najvyššieho, čiže Boha v Trojici. To znamená: Rozumom v sebe uvidia Boha, ktorého tu vidieť nemôžu, lebo „Boh“ bude „všetko vo všetkom“.

RESPONZÓRIUM

1 Jn 3, 2-3

Teraz sme Božími deťmi, a ešte sa neukázalo, čím budeme. * Vieme však, že keď sa on zjaví, budeme mu podobní, lebo ho budeme vidieť takého, aký je.

Každý, kto má túto nádej v neho, usiluje sa byť čistý, ako je on čistý. * Vieme.

MODLITBA

Modlime sa.

Bože, ty si nás vykúpil a prijal za svoje deti; dobrotivo zhliadni na svojich synov a dcéry, aby všetci, čo veria v Krista, dosiahli pravú slobodu a večné dedičstvo. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote Ducha Svätého po všetky veky vekov.

Amen.

Text © KBS. Texty sú publikované s vedomím KBS ako pracovná verzia.

© 1999-2024 J. Vidéky